Režie:
Edward ZwickKamera:
John TollHudba:
Hans ZimmerHrají:
Ken Watanabe, Tom Cruise, William Atherton, Timothy Spall, Chad Lindberg, Billy Connolly, Tony Goldwyn, Masato Harada, Kojuki Kató, Šun Sugata, Šin Kojamada (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Nathan Algren se stal hrdinou občanské války a tažení proti indiánům. V roce 1876 je z něj však troska a alkoholik. Poručík Gant ho přivede na setkání s japonským průmyslníkem Omurou, který mu nabídne práci při výcviku modernizované japonské armády. V Japonsku čeká Nathana tlumočník Simon Graham, který mu vysvětlí, že mladý císař Meidži chce otevřít zemi západní civilizaci, proti sobě však má rebely z řad samurajů, kteří brání dávné japonské tradice. Když rebelové, vedení samurajem Kacumotem, napadnou železniční stanici, dostane jednotka příkaz k nasazení do boje. Je poražena a těžce zraněný Nathan je zajat. Kacumoto ho ubytuje u své sestry, manželky samuraje, kterého Nathan v boji zabil. Žena o zraněného pečuje jen s velkým přemáháním, ale on se snaží pochopit mentalitu vesničanů i samurajů a učí se bojovat jejich zbraněmi. Překvapivě zde nalézá klid, po kterém vždy toužil. Když je vesnice napadena maskovanými bojovníky, postaví se na stranu obyvatel. Definitivně se přitom sblíží s Kacumotem a pochopí, že se nepostavil proti císaři, ale podle svého nejlepšího svědomí mu stále slouží. Když je samuraj pod záminkou jednání vlákán do pasti, Nathan ho osvobodí. Kacumotovi je jasné, že bitvu o záchranu císaře a tradičního Japonska prohrál, a chce spáchat harakiri. Nathan ho však přesvědčí, že lepší je padnout v boji. Poslední samurajové tedy vyjíždějí do bitvy a Nathan je odhodlán bojovat po jejich boku. (TV Nova)
(více)Videa (2)
Recenze (1 016)
Že Zwick umí točit válečné filmy je stará věc. Dokázal to dávno před tímto filmem v Glory, v nedávné době rovněž v Krvavém diamantu. Jestli filmu něco dominuje, pak je to nádherná výprava a skvělá hudba. Tom Cruise na začátku sice viditelně přehrává, ale když se dostane ke Katsumotovi, tak už mi tolik nevadil, ba dokonce byl i sympatický (na to, jak ho nemám rád). Škoda překombinovaného závěru. Celkově jsem velmi spokojen, ba možná dokonce příjemně překvapen. Asi nejlepší samurajský film, který nepochází z japonské dílny. ()
Výpravné, velkolepé a slzotvorné tak akorát, aby se Zwickův výlet do země vycházejícího slunce dal označit za povedený. Informace o kombinaci Tom Cruise a samurajský film jistě mohla mnohé japanology svádět k myšlence provedení seppuku, ale nakonec se z toho vyklubal jeden z mála snímků, kde nevysoký scientolog nepřekáží a nesnaží se na sebe strhnout pozornost. Možná to bude i tím, že ho Ken Watanabe svým charismatem zadupává do země kdykoliv se objeví na plátně a jeho poslední samuraj Katsumoto, jenž konečně našel svatou pravdu o dokonalosti všech květů, si rozhodně zaslouží naši úctu. ()
V době nablýskaných, ale prázdných velkofilmů jako je "Trója" nebo "Alexandr Veliký" to působí jako blesk z čistého nebe. Naprosto vynikající bitevní scény, podbarvené krásnou hudbou (Hans Zimmer umí), nemají snad ani jediný prvek přeplácanosti (režisér se asi rád kouká na "Statečné srdce") a herecké výkony působí opravdu přirozeně. Tom Cruise léty vyzrál ve skvělého herce, díkybohu opustil namachrované krasavce a skvěle nám předvedl svého zarostlého drsňáka a dosti mě svým nevšedním charismatem zaujal i Ken Watanabe. Kamerové záběry jsou nádherné a velice malebné. Dojemný konec (nikoli happyend) je jen třešničkou na dortu za skvělou dobrodružnou podívanou, kterou nemohu jinak než doporučit. 80%. ()
Po letech jsem se na Posledního Samuraje znovu podívala a musím zvednout hodnocení. Zwickovi se tohle totiž vážně dost povedlo, nicméně je zvláštní (nebo možná ne) že i jako v případě 47 Rónin tu máme film s Japonci o Japonsku (nechme stranou, že Roninové jsou fantasy) a i zde to (aspoň mě) kazí Hollywoodský prkenný fešák. Nemám ráda Cruise, ale neupírám mu, že např. v Mission Impossible mu to šlape moc pěkně. Tady mě hrozně vadil, ale fakt hrozně. Kdyby se Poslední Samuraj tak křečovitě nedržel zajetých atributů jako a) bílý civilizovaný amík vs "domorodci", za b) bílý civilizovaný amík vs domorodá kráska, za c) bílý civilizovaný amík se postaví svému původnímu zaměstnavateli, bylo by to z fleku na pětihvězdí. Protože vše ostatní je parádní a Poslední samuraj měl mnohem na víc, než být obviňován z toho, že se opičí po Tanci s vlky. Reálie, hudba, atmosféra, nádherně zachycená odlišná mentalita Japonska (ta jejich všudypřítomná slušnost, takže se nasmívají, ač se zrovna baví o tom, že smrdíte jako prase), i ten střet pokroku a starých tradic... V neposlední řadě přesní Japonští herci v čele s Kenem Watanabe, který prostě herectvím i svojí vícerozměrnou postavu strčí Cruise do kapsy (stejně jako to udělal zde poněkud upozazděný Hirojuki Sanada Keanu Reevesovi v 47 Rónin). No jo, ale těžko čekat, že někdo by měl koule natočit Hollywoodský výpravný dobový epos bez nastrčení postavy typu zde Cruise. Nebo kdyby to aspoň byl charakterní herec, který by dokázal svojí postavě vtisknout trochu víc, než jen "mám-trauma-potřebuju-saké-zamiloval jsem se-našel jsem čest-jsem v pohodě", což Cruise prostě není. Ale i tak Zwick dobře, dobře. ()
Nedá se sice říct, že by Tom Cruise ve své kariéře někdy nešlápl vedle, při využití statistiky by ovšem nejspíš vyšlo najevo, že si málokterá hollywoodská hvězda vybírá projekty tak pečlivě. Při úvaze nad jeho nejlepšími filmy by se poté pravděpodobně do spousty TOP 10 podíval i Poslední samuraj. Málokterá hollywoodská produkce se následně dočkala tak vřelého přijetí od japonského publika v rámci snahy o zpracování japonské kultury, málokterý film v kariéře Toma Cruise působí tak epickým způsobem, na málokterý film Toma Cruise se vzpomíná s takovou radostí. Režírující Edward Zwick měl za sebou Slávu a Legendu o vášni, kdy tak již měl dostatečné zkušenosti s dobovou výpravou, scenárista John Logan měl poté za sebou Gladiátora Ridleyho Scotta, kterého sice historicici dvakrát do nebe nevynáší, i zde se ovšem na Loganovi na skutečném Sacumbském povstání podařilo sestavit silný příběh, kterému se do zdrojového kódu daří protlačit filosofii samurajů, konfrontaci modernějšího světa se starými tradicemi, nosně i příběh o hlavním hrdinovi, který po zahořknutí začíná nový život. Zápletka se opírá o skutečné povstání proti japonským vojenským reformám, dochází i k odkazování na kolonizaci indiánského území, především se ovšem ukazuje, že někdy je nutný nástup samurajských hodnot. I po 20 letech je Poslední samuraj vysněným velkolepým eposem, kterému se ve finále daří prodat i tu nejsilnější stránku emocí. Při úvaze nad zápletkou sice není těžké hledat paralely s Tancem s vlky či pozdějším Avaterem, důležité ovšem je, že výsledek splňuje svůj účel. Nádherná práce s kamerou, která hravě pracuje s přírodním světlem, stíny, kdy ruku v ruce musí dojít k drobným paralelám k tvorbě Akiro Kurosawy. Vynikající soundtrack Hanse Zimmera těžící z japonského folkloru a epickým nádechem. Tom Cruise v jedné ze svých nejlepších (a do velké míry nedoceněných rolí), kdy je jeho Algrenovi velmi snadné věřit člověka, který v životě nachází nový směr. Vynikající Ken Wanatabe, kterému ztvárnění Katsumota otevřela dveře do Hollywoodu, Zwickova schopnost pracovat s měřítkem, kdy zvládá pracovat s poetickým nádechem i ryze akčními momenty, kdy na začátku 21. století mohl Poslední samuraj náhle dopomoct k novému nakopnutí směru fanoušků samurajských hodnot. Americká produkce totiž jednomu z nejvýraznějších prvků japonské kultury neudělala medvědí službu. Z Posledního samuraje je ostatně cítit úcta k samurajským hodnotám, skutečně tu dochází ke konfrontaci starého a nového světa, kdy odvaha a čest musí zvítězit nad korupcí a zbabělostí. Z dnešního úhlu pohledu je Poslední samuraj vnímán jako gamechanger v rámci převádění asijských hodnot v rámci hollywoodské produkce, kdy i přes pouhou inspiraci reálným příběhem je z filmu cítit dostatečná autenticita, důkaz, že si Cruise sebou vybírané projekty již delší dobu hlídal ještě před skákáním na gauči u Oprah Winfrey. Je to poznat i na jeho Algrenovi, který po delší době nachází pravý vnitřní klid, Cruise sází na neokázalé a přesto nosné herecké podání, především ovšem působí uvěřitelně i v momentech šermování s katanami, zároveň v momentech budování romantické linky. Pitvat Posledního samuraje je vlastně velmi snadné, při pitevní zprávě ovšem zůstane překrásný výsledek. Podmanivé dobovou výpravou, v závěrečné akční pasáži je snadné nedýchat, své dělá i emocionální tečka. Přes všechno opulentní pozlátko je z příběhu Posledního samuraje skutečně cítit lidská něha, i při letmém vzpomínání na 20 let starého Posledního samuraje zůstávají hezké vzpomínky, kterými jen Edward Zwick ve své kariéře nastavil nejspíš sám pro sebe příliš velkou laťku, stejně tak došlo k nastavení laťky pro hollywoodské filmy o dobovém Japonsku. Taková chystaná adaptace Ghost of Tsushima by se mohla od Posledního samuraje učit.... () (méně) (více)
Galerie (94)
Zajímavosti (45)
- Jde o první film Kena Watanabeho (Katsumoto) v americké produkci. Zároveň je to poprvé, co ve své roli mluví anglicky. (don corleone)
- Na začátku závěrečné bitvy se některé zátarasy vyztužené slámou vznítí samy - jezdci s pochodněmi jsou už dávno mimo záběr. (TheNine)
- I když film tvrdí, že to byli Američané, kdo pomohl s modernizací japonské armády, byla to ve skutečnosti Pruská armáda. (don corleone)
Reklama