Režie:
Alfred HitchcockScénář:
Ernest LehmanKamera:
Robert BurksHudba:
Bernard HerrmannHrají:
Cary Grant, Eva Marie Saint, James Mason, Jessie Royce Landis, Leo G. Carroll, Josephine Hutchinson, Philip Ober, Martin Landau, Adam Williams, Les Tremayne (více)VOD (2)
Obsahy(2)
Americká kontrašpionáž si vymyslí neexistujícího agenta. Tajné služby si tohoto agenta ztotožní s reklamním odborníkem Rogerem Thornhillem (Cary Grant), který se tak jako volavka dostane do neproniknutelné hry agentů. Thornhill, pokoušející se celou věc objasnit, jen v poslední chvíli ujde jisté smrti při náletu letadla uprostřed pustiny, jehož iniciátorem byl nepřátelský agent Phillip Vandamm. Pouze krásná Eva (Eva Marie Saintová) mu nakonec podá pomocnou ruku, přestože ho zpočátku oklamala (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (568)
„Poslyšte. Já pracuji v reklamě, ne jako bílý kůň! Závisí na mě má práce, sekretářka, matka, dvě bývalé manželky a několik barmanů… A já je nehodlám zklamat tím, že se nechám zabít!“ Hitchcock přichystal dokonale neprůhlednou zápletku, která se točí okolo agentů, nepravé identity a dvojí hry tajných služeb. Výsledek baví i po několika dekádách. Když si tajné služby ztotožní (ne)jistého agenta s reklamním odborníkem, je to pro něj rána, pro diváka ale záruka neotřelé podívané, která jej udržuje v sympatické nejistotě. Snímek navíc o pár let později získal nový rozměr, když antagonismus mezi obyvateli Spojených států a jejich vládou začal být otevřený. Nápad s atentátníkem bez tváře letícím v postřikovači obilí je výborný. A nejen ten! ()
"THAT'S FUNNY, THAT PLANE'S DUSTIN' CROPS WHERE THERE AIN'T NO CROPS." ------------ S majstrom Alfredom som zatiaľ veľa skúseností nemal, to sa však bude meniť a už teraz viem, že to budú veľkolepé a intenzívne filmové pôžitky. A možno som len trafil ten správny film. Môj obľúbenec James Mason spolu s legendou Grantom, ktorého výkon bol famózny, lahodné dialógy, jedna neveriaca matka a prvá polhodina tak vtipná, až som si myslel, že sledujem komédiu? Dozaista som trafil! Hitchockova technika nakrúcania je ohromná. Len málo scén vyzerá aj po polstoročí obstarožne a pri niektorých mám dokonca pocit, akoby sa jednalo o nedávno vydaný film. Nesmiem zabudnúť ani na ikonickú scénu s lietadlom. Delikatesa. ()
Do romantické scény v kupé vlaku se jedná o tak napínavý snímek, že jsem jej hltal s očima a pusou rozevřenýma dokořán, a děsil se každého reklamního bloku (shlédnuto v TV), který měl přijít. Prvních čtyřicet minut to má grády, vtip, a dokonce i art: za ten jistě "mohou" výborný Hitchcock na postu režiséra a neméně skvělý kameraman. Cary Grant roli milého zmatence zvládnul na výbornou, a jen se podivuji na tím, že opravdu nikdy neztvárnil Jamese Bonda. Jeho postava patří k těm nejsympatičtějším, jaké jsem kdy poznal a vyzařuje z něj něco, díky čemu jsem se s ním chtěl okamžitě skamarádit. Takže kde je to ale, ta jediná chybějící hvězda? Po nástupu hlavní ženské hrdinky ztrácí snímek něco ze svého švihu a tempa, a já se navzdory nepřestávajícím osobitým a kouzelným scénám (čekání u dálnice, číhaná u sídla zloduchů) poměrně nudil. Navíc jsem si čím dál více uvědomoval jistou naivitu, která se starším dobrodružným snímkům prostě nevyhne... Jinak paráda - 85%. ()
Možná od filmů Alfreda Hitchcocka očekávám hodně, ale tentokrát se mi bohužel nedostavilo to, co jsem očekával, nebo alespoň ne v očekávané míře. Téma nespravedlivě obviněného muže na útěku sám Hitchcock rozvinul v jiných filmech lépe, zápletka je naivní a odhadnutelná, záporáci mají strašně málo prostoru a napínavých, humorných i romantických scén je na více než dvouhodinovou stopáž málo. Pár skvělých scén (jízda v opilosti, letadlo, závěr v Mount Rushmore), skvělé herecké výkony (mezi Grantem a Saintovou to jiskří, avšak mají málo společných scén) a zručnou režii to má, jen jsem prostě (jak už jsem na začátku napsal) čekal víc. Film jsem viděl rád se spokojeným nostalgickým úsměvem i když nakonec musím říct, že IMHO zestárl a sám Mistr napětí jej několikrát překonal. 60%. ()
Galerie (131)
Zajímavosti (70)
- Alfred Hitchcock v žertu tvrdil, že vzhledem k závěru film pojmenuje "Muž v Lincolnově nose". (Kulmon)
- Natáčelo se na newyorském nádraží Grand Central Terminal. Mezi přihlížejícími byli i pozdější režiséři George A. Romero a Larry Cohen. (džanik)
Cokoliv napíšete o Alfredu Hitchcockovi, někdo už to napsal před vámi a velmi pravděpodobně i lépe. Málokterý režisér se dočkal tolika monografií, analýz, profilů a přízvisek. Pokud jste o něm slyšeli jako o „mistru hororu“, snad vás z tohoto nesmyslného a bůhvíproč rozšířeného bludu vyvede právě legendární dobrodružný thriller Na sever Severozápadní linkou, který tvoří jakousi syntézu celé jedné větvě Hitchcockovy tvorby. Téma neprávem obviněného jedince, který prchá před pronásledovateli (ze stran padouchů i spravedlnosti) a hledá skutečného viníka prochází Hitchcockovým dílem od dob působení na britské půdě (39 stupňů) přes jeho ranou americkou tvorbu (Sabotér) až k velkolepému vybroušení právě v podobě Na sever Severozápadní linkou. _____ Tam všechny motivy spojil v dokonale promyšleném vyprávění o nenápadném muži, který náhodným gestem (doslova, nikoli metaforicky) přijme identitu neexistujícího tajného agenta a protivníci odmítají věřit, že jeho skutečná identita není jen dalším výmyslem tajemného pana Kaplana. Několikanásobné převrácení (přinejmenším etických) identit postav a opakované přepracovávání interpretací vodítek v příběhu prožívá po většinu filmu současně hrdina i divák. Divák je konfrontován s příběhem zdánlivě využívajícím všech známých a neznámých žánrových klišé, ale právě ve své eklektičnosti a sofistikovanosti je s každou další minutou nečitelnějším a napínavějším. _____ Právě to (modelovému) modernímu divákovi nakonec umožní přijímat z hlediska filmařského řešení zastaralé pasáže (např. křiklavé zadní projekce), které v sobě nesou tak nezaměnitelnou směs nadsázky a napětí (čerpajícího především ze divácké zmatenosti a nemožnosti scénu v době jejího umístění v příběhu jednoduše uchopit), že je nelze nevnímat víceméně totožně jako diváci před téměř padesáti lety. Jakkoli už jste určitě viděli nebezpečné jízdy postav řítících se v autě bez brzd závratnou rychlostí nebezpečnými serpentinami pár metrů od propasti nebo bezpočet parodií na práškovací letadlo nalétávající na hrdinu uprostřed polí, stále budou tyto a mnohé jiné scény pořád stejně intenzivní, protože důležitý není samotný efekt, ale konkrétní postavení hrdiny v nich a informace poskytnuté příběhem těsně před jejich začátkem. _____ Z filmu Na sever Severozápadní linkou čerpaly první bondovky (zejména pak Srdečné pozdravy z Ruska) a stal se skutečným základem dnes tolikrát v recenzích opakovaného „hitchcockovského thrilleru“, ve kterém hrdina se světem kolem sebe urputně bojuje o svou identitu a nevinnost. Pořád je ale především zakončením jedné celé a postupně se vyvíjející Hitchcockovy série podobných thrillerů a jedním z jeho co do dravosti a atraktivnosti vyprávění nejzajímavějších filmů. Pokud ale neznáte snímky jako Příšerný host, Čtyři vyzvědači (Tajný agent), 39 stupňů, Pověstný muž, Sabotér nebo obě verze Muže, který věděl příliš mnoho, rozhodně si je poshánějte a postupně zhlédněte, protože teprve pak pro vás bude sledování Na sever Severozápadní linkou opravdovým zasvěceneckým zážitkem, ve kterém bude mít každý detail příběhu to pravé místo. () (méně) (více)