Režie:
Jaroslav BalíkKamera:
Jan ČuříkHudba:
Karel MarešHrají:
Marta Vančurová, Viktor Preiss, Libuše Švormová, Petr Svojtka, Jana Švandová, Ota Sklenčka, Bedřich Prokoš, Jiří Kodet, Jan Teplý st., Naďa Konvalinková (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Krátce po skončení druhé světové války se student práv Pavel Krouza (V. Preiss) těší na budoucnost stejně jako jeho spolužáci z fakulty. S osmimilimetrovou kamerou bloumá po Praze a zachycuje atmosféru prvních mírových týdnů. Jednou na nábřeží potká posmutnělou dívku Helenu Polákovou (M. Vančurová), která jej zaujme jak krásou, tak plachostí a nepřístupností. Pavel ji začne vyhledávat a podaří se mu s ní natočit několik záběrů. Jen pomalu přitom odhaluje Helenino tajemství: dívka strávila většinu války v koncentračním táboře, stejně jako její starší sestra Olga (L. Švormová). Ta po ztrátě rodičů na sestru přísně dohlíží. Protože Pavel přežil válku bez větších starostí, je jeho sbližování s Helenou pomalé a složité. Tím spíš, že Olga sestřina nápadníka přímo nesnáší. Společná budoucnost mladého páru je proto nejistá a může ji zachránit jedině opravdová láska… (Česká televize)
(více)Recenze (61)
Otčenáškovi texty patřily mezi dobře zfilmovatelné a zfilmované. Jako klukovi se mi líbil Občan Brych. Milenci jsou romantickým filmem se všemi romantickými prvky; s hlavním tématem překonání odporné dlouhodobé zkušenosti láskou a mateřstvím. Oba protagonisté jsou velmi sympatičtí, i když se jejich hereckost ztrací před vedlejší rolí Libuše Švormové. Porovnání s romantickými příběhy dnešní doby je rozhodně na místě - viz sportovec (v prafrázi): někdejší tendenční se dnes stává zajímavým a podnětným. ()
....silný príbeh dvoch ľudí - ktorí boli počas vojny úplne inde a inak ju prežívali a prežili.Možno by svedčalo viac čierno-biele prevedenie.... ()
Krasny pribeh dvoch zamilovanych dusi /ona +on/ s nadhernymi prechadzkami, ale aj s neprijemnymi zivotnymi skusenostami /lagry/. Marta Vancurova bola skutocne vyborna, Balik sa teda predviedol : 76 % ()
Poutavé drama o vztahu dvou lidí těsně po válce, kdy se "nová" společnost teprve formuje a lidi se snaží vypořádát s prožitým utrpením a i novou dobrou. ()
Přijde mi, že větší sílu tam mají krásné záběry než dialogy... jako by film hrál víc na estetiku než na děj. moc pěkné ;) ()
Na můj vkus až moc unylé a až příliš zaměřené jen na ústřední dvojici, až to ke konci začalo lézt na nervy, škoda. ()
Zacatecni dobove zabery dobre umocni atmosferu konce druhe svetove valky, kde se zacina odehravat milostny vztah mlade dvojice s odlisnym osudem. Film je misty hezky poeticky a je doprovazen doslova nadhernou hudbou Karla Marese. Vancurova se sve role ujala skvele, potesi i sympaticky Preiss. Asi nejlepsi Balikuv film. ()
Neumím si představit jaké je to žít s takovými obrazy zažitého, vypálené na vždy v mysli... ()
Nesmírně zajímavé téma, ale film jako celek jaksi průsvitný, nezachytitelný. Nicméně jsem ráda, že jsem ho viděla. ()
Křehká přesto tak okouzlující Marta Vančurová a "šestákový optimista" Viktor Preiss tvoří velmi nesourodou mileneckou dvojici, která spolu prožívá "rok jedna" svého vztahu i "nového" života v poválečném Československu. Velmi mě zaujala romanticky laděná klavírní či cembalová hudba Karla Mareše, o dost méně pak jakási politická agitka odehrávající se v čase tehdy ještě skutečně demokratických voleb v Československu v roce 1946. Nebylo to sice nějak moc násilné, ale stejně mi to přišlo (oproti zbytku filmu) jakoby z jiného světa. Hezkou tečku v samotném závěru dodal kouzelně jemný úsměv Martičky Vančurové. ()
Neviem celkom, o čom ten film mal byť. Jednoducho poetický film. Trauma z koncentráku na film nestačí. ()
Když ona je Marta Vančurová na plátně tak krásná, že tu jednu hvězdičku musím přidat:-) A odpustím i ten "těhotný" happy end... ()
Tento film mám rád. Je to komorný príbeh dvoch mladých ľudí po skončení strašnej vojny. Výborné hlavné postavy : Preiss + Vančurová.... Dávam 75%. ()
Marta Vančurová není zrovna má superoblíbenkyně. Většinou hrála takové zamlklé, ne příliš usměvavé dívčiny. Póza v tomto filmu ji ale vyloženě svědčila. ()
Krásný a poetický příběh z poválečné doby...90% ()
Predovšetkým Marta Vančurová hrala veľmi silene a toporne, škoda... Celkovo sú herecké výkony hercov veľmi strnulé a neprirodzené. ()
výkony herců nejsou opravdu nic moc na to, že se jedná o náročné psycholgické téma, jediné plus je dobře zvolená a posazená hudba ()
Něco tomu filmu chybělo, aniž bych věděl co. Trochu šťávy, místy to bylo příliš lyrické, až zdlouhavě. Ale jinak to byl film velmi dobrý, s výbornou nosnou myšlenkou, někdo může namítnout, že kolem voleb se tam zdůrazňuje vliv socialistické ideologie, což je pravda, ale taková tenkrát naše společnost skutečně byla. Dívka vracející se ze čtyřletého pobytu v koncentračním táboře postavená se svou krutou životní zkouškou proti nadšenému filmaři, který v okupované zemi až tak příliš netrpěl. To jsou argumenty Heleniny sestry, z níž se nakonec vyklubala sobecká osobnost, která zpozorovala, že Pavel vlastně postupně zbavuje Heleninu závislost na starší sestře... Trochanapětí na konci filmu - nechá si Helena vzhít nenarozené dítě? Odcestuje s Helenou do Austrálie? ()
Velmi povedený milostný snímek z doby po skončení 2. světové války. Ona se vrátila s koncentračního tábora s hrůznými zážitky o krutosti války. On válkou prošel takřka bez újmy a tak si zjednodušuje život svou bezstarostností. Jednoho dne se náhodně potkají a divák tak má možnost sledovat jejich citové projevy a pomalé sbližování. Příběh je jemně dojemný podporován vizuálním obrazem a výborným hereckým výkonem Marty Vančurové a Viktora Preisse. Takových českých filmů je opravdu žalostně málo. ()
Československý film natočený podle předlohy J. Otčenáška vyprávějící o mladém amatérském filmaři Pavlu Krouzovi a jeho milostnému vzplanutí k neznámé dívce Heleně. Romantický snímek Jaroslava Balíka se odehrává v létě 1945, z čehož vyplývá i smysl roku jedna v názvu, neboť se tím myslí první rok svobody. Pavel je zcela ponořen do natáčení svého prvního, poměrně kýčovitého filmu, v němž se snaží dát obrazově do protikladu válečné utrpení a následné osvobozující uvolnění. Při hledání vhodných záběrů pro svůj film narazí na dívku, jež ho zaujme svou zajímavou odlišností a ihned její tvář a prostou a křehkou eleganci ve svém snímku použije. Během postupného sbližování Pavla a Heleny vychází najevo dívčina temná válečná zkušenost, zahrnující pobyt v koncentračním táboře, hromadné znásilnění či nechvalně proslulý pochod smrti, jenž přežila pouze díky teplému kabátu vycpaným senem. Do role milenců byli obsazeni V. Preiss, jako začínající filmař plný energie, optimismu a ideálů, a M. Vančurová, uzavřená dívka nesoucí s sebou své vzpomínky na černou minulost. Vztah mezi těmito mladými lidmi se zdál být nepevný, zejména manipulativní Helenina sestra Olga (L. Švormová) byla o jeho nestálosti přesvědčena a snažila se ho překazit. Helenina společnost a její děsivá traumata však na Pavla mocně zapůsobila, neboť se z původně lehkovážného a žoviálního mládence stal cílevědomý a spolehlivý muž. Helena se nakonec dokázala vymanit ze sestřina vlivu, odmítla jak její tlaky na společnou emigraci do Austrálie, tak na potrat. Ve vedlejších rolích se představili P. Svojtka jako Pavlův kamarád Evžen, jeho častý nepříjemný diskusní oponent a filmový kritik a J. Švandová coby Pavlova známost předtím, než poznal Helenu. Různorodé charaktery obou milenců i jejich odlišný pohled na poválečný svět vytvářejí z díla poměrně příjemnou záležitost, celkově bych snímek řadil k těm nejvíce povedeným dílům J. Balíka. ()
Reklama