Režie:
Alfred HitchcockScénář:
Joseph StefanoKamera:
John L. RussellHudba:
Bernard HerrmannHrají:
Anthony Perkins, Vera Miles, John Gavin, Janet Leigh, Martin Balsam, John McIntire, Simon Oakland, Frank Albertson, Patricia Hitchcock, Vaughn Taylor (více)VOD (3)
Obsahy(3)
Půvabná úřednice z malé realitní kanceláře Marion Craneová (Janet Leighová) jednoho dne podlehne pokušení, ukradne svému šéfovi čtyřicet tisíc dolarů za poslední prodej a odjede z města, aby mohla být se svým milencem Samem (John Gavin). Ubytuje se v zapadlém Batesově motelu, který najde na málo používané vedlejší silnici. Jenže než se Marion stačí vypořádat se svými pocity viny, události naberou zcela nečekaný spád. Majitelem motelu je totiž nesmělý mladík Norman Bates (Anthony Perkins), a ten skrývá veliká tajemství jak v přilehlém rodinném domě, tak především ve své duši. Marion, Sam, soukromý detektiv Arbogast (Martin Balsam) i Marionina sestra Lila (Vera Milesová) mají před sebou dobrodružství, o jaké nikdy nestáli… Dnes již klasický hororový thriller mistra napětí Alfreda Hitchcocka patří mezi nejlepší díla tohoto tvůrce. Zejména proslulá děsivá scéna v motelové sprše se zapsala do dějin kinematografie, především díky rafinované střihové skladbě a díky vynikajícímu hudebnímu doprovodu Bernarda Herrmanna. Film, natočený s relativně nízkým rozpočtem necelého milionu dolarů, byl nominován na čtyři Oscary (nejlepší režie, nejlepší herečka ve vedlejší roli – J. Leighová, nejlepší černobílá kamera a nejlepší výprava v čb. filmu). Dočkal se tří filmových i jednoho televizního pokračování, téměř doslovného stejnojmenného remaku (1998, r. Gus Van Sant) a v nedávné době i úspěšného televizního seriálu Batesův motel, jehož děj v pěti sériích líčí události před samotným Hitchcockovým filmem... Psycho vzniklo podle knihy Roberta Blocha, avšak jeho příběh je inspirován skutečnými událostmi spojenými se schizofrenickým vrahem Edem Geinem (1906–1984), jenž páchal své činy ve Wisconsinu v padesátých letech minulého století. Geinovým případem se inspirovali též tvůrci filmů Deranged (1974), Texaský masakr motorovou pilou (1974) nebo Mlčení jehňátek (1991). (Česká televize)
(více)Recenze (1 169)
U tohoto filmu zde bylo řečeno snad vše, co být řečeno mohlo. Já jen musím říct, že pro mě je to asi nejnapínavější Hitchcockův snímek. Některé scény jsou skutečně strašidelné a příměr - horor - se ze všech Alfredových filmů asi nejvíc hodí právě sem. I když to není horor úplně čistokrevný. Precizní režie, fantastická hudba a výborné herecké výkony (především Leigh a Perkins), povyšují tento snímek mezi Hitchcockova mistrovská díla. A nejde jen o slavnou scénu ve sprše, ale o celý příběh jako celek. Film, který předběhl dobu a stal se nadčasovým. Nejde zde o pouhé bodání nožem jako v dnešních hororech, ale o psychologii postav, které jsou skvěle vybroušené i zahrané a o budovanou atmosféru, která už v úvodu snímku dosahuje vysokých otáček. Každý si ve filmu najde něco, já jsem si našel úplně všechno. A to, že bylo Psycho natočeno černobíle, mu samozřejmě dodává na působivosti a dramatičnosti. Hitchcock si hraje se stíny a tím i s pocity diváků. Neskutečně atmosferický, nezapomenutelný kultovní film. Naposledy viděno na Blu-ray, které svou ostrostí obrazu odhalí i jemné chloupky na rukou Janet Leigh. __ Pro dobytka - jsou auta z 60. let, která se dají obdivovat dodnes a některé současné vozy prostě nemají takové kouzlo. A přesně tohle je PSYCHO, luxusní retro auto, nikoli však Trabant. ()
Ja asi súhlasím s Galadriel. ()
Legendárny anglický režisér, priekopník v oblasti thrillerovo-horrorovej kinematografie a génius temných kriminálnych filmov sir Alfred Joseph Hitchcock natočil v roku 1960 svoj najznámejší a najpopulárnejší film. Do kín prišlo "Psycho". Šialený hoteliér Norman Bates a jeho mŕtva matka. Desivý starý dom na kopci nad motelom. To je totálna klasika. Scénu zavraždenia Marion Crane v sprche pozná asi každý. Z tohto čiernobielého snímku sa stalo kultové dielo. "Psycho" ***** ()
Psycho si u mě prodělalo svůj složitý vývoj. Viděl jsem ho prvně ani ne náctiletý v úzkém sledu s barevným remakem. A jako malému prckovi se mi pochopitelně novější verze líbila více, ale vlastně oba filmy jsem považoval za obyčejnou nudu. Dokonce jsem to tu i měl chvíli neuváženě hodnocené s nějakým trapným komentářem. Léta plynula a já jsem se k Psychu dostával hlavně skrze hudbu. Ta je totiž dost možná tím nejlepším, na co bílé plátno do té doby kdy narazilo a v mém hodnocení klidně může znamenat i dvě hvězdičky. Úvodní téma i skladba Murder jsou totiž v rámci filmové hudby v pravdě revolucí. Žádná rozmáchlá romantická témata, žádná vlezlá melodie, ale výrazná ostrá rytmizace, velmi expresivní projev, dokonalé zvládnutá řemeslná stránka, na tu dobu nevšední nástrojové obsazení, to vše způsobuje, že soundtrack k Psychu je plně uznáván i v hudebně akademických kruzích. Nejsou to však jen tyto dvě skladby, ale i zbytek hudby má dokonalou funkci, když už ne na samostatný poslech, tak v rámci filmu, u něhož naprosto ukázkovým způsobem podporuje napětí a budovanou atmosféru. Jak Hitchcock chtěl původně Psycho úplně bez hudby, tak si myslím, že bez Bernarda Herrmanna by Psycho nebylo vůbec ničím. Je to totiž vlastně jen relativně normální krimi thriller (byť s velmi sugestivní kamerou), který má několik nezapomenutelných styčných bodů, které skvěle fungují i dnes. Ale až hudba z něho dělá něco výjimečného. Samotný začátek mě příliš nepřesvědčil, ale zhruba od scény výměny auta, se tempo filmu nezastaví a i když se byť zdánlivě nic zásadního neděje, filmu se daří držet diváka v napjatém očekávání věcí budoucích. A přesto mám trochu problém brát Psycho jako nějakou bombu. On je to film vlastně strašně komorní a až na pár scén ne příliš výrazný. I z pohledu dnešního diváka je sice například fakt zabití hlavní postavy v půlce filmu nevídaný. Přesto člověk, který nešel v roce 1960 na premiéru a vidí Psycho až dnes, nemá úplně šanci plného docenění, neboť viděl již stovky plagiátů. Ale tak už to holt bývá u podobně vlivných filmů. ()
Tak jsem konečně doopravdy poznal Psycho! Doopravdy proto, že ten film je tak moc profláklý, až jsem měl ze všech ukázek a fotografií, které jsem viděl, ze všech televizních dokumentů, ze všech odstavců v knihách a časopisech i z názvů skladeb na Herrmannově extra dravém soundtracku pocit, jako bych ho vlastně znal už dávno. A protože jednou z těch notoricky známých věcí je i pointa, neměl jsem přes veškerý můj obdiv k největšímu mistrovi napětí takovou chuť se na Psycho dívat. No co, nechte těch pohledů, každý děláme hlouposti. Včera jsem si ale Psycho užil. A to dokonce v kině. Nevnímal jsem pochechtávající se zbytek diváků, kteří už film zřejmě viděli postopadesáté, a seděl jako přikovaný. Velice mile mě překvapila spousta momentů, které jsem neznal a které se mi dost možná líbily úplně nejvíc - především (ne)potopení auta do rašeliniště a soukromý detektiv kráčející po schodech (to bylo vážně na infarkt). Co dodávat, Psycho je jeden z těch filmů, které by si zasloužily i šestou hvězdičku. ()
Dle mého soudu nejde o nejlepší Hitchcokův film, víc se mi líbilo Okno do dvora nebo Vertigo. Problém filmů, co se stanou legendou, ale člověk se k nim dostane nikoliv v době vzniku, leč až po mnoha letech. Asi nejsem ten správný hororový divák nebo bylo mé očekávání příliš vysoké. Moje hodnocení odráží pouze můj dojem z filmu, věřím, že nikoho neodradí. Alfreda Hitchcocka nelze na cestě za dobrými filmy minout a Psycho prostě k filmovým legendám patří. ()
Majster napätia sa po nie príliš dobrom diváckom a (nepochopiteľne aj) kritickom prijatí Vertiga rozhodol trochu šokovať. A čo z toho vzniklo, je história. Brilantný thriller s množstvom zvratov a ikonických scén patrí medzi nesmrteľné legendy. Scéna v sprche je stále mrazivá, hudba Bernarda Herrmanna dokonalá a herecký výkon Anthonyho Perkinsa strhujúci. Doteraz jeden z najlepších filmov, aké boli nakrútené. ()
Praotec všech slasherů. Ve filmu se v jedné z hlavních rolí vyskytuje postava Sama Loomise, Carpenter (Halloween) byl zřejmě velkým fandou. Zpočátku se buduje napětí, aby ve druhé půlce film držel pedál až na podlaze. Na svou dobu tedy řádně napínavé. A samozřejmě jeden z nejvyžívnějších filmových zvratů všech dob. 90% ()
Netřeba sáhodlouze komentovat. Děsivý, inteligentní, zábavný, kultovní a nestárnoucí horor. Jediné, co mě mrzí je, že jsem jako první viděl verzi od Gus Van Santa, která mě připravila o překvapení. ()
Hitchcockův magnum opus, který zarputile odmítá výrazněji zestárnout - spíše jako by mu doba jeho vzniku dodávala nový šmrnc. Schizofrenická filmová legenda přetavuje každý svůj záběr v malé estetické dílo a dokáže být zlověstná i ve zcela banálních scénách (jakými jsou zdánlivě například debata s policajtem na silnici nebo topení auta). Masterpiece, čirá filmová radost... ostatně vše podstatné bylo dávno řečeno. ()
V podstatě se vším souhlasím s Limou. Film má vynikající hudbu, napětí by se dalo krájet, ale pro dnešního diváka už je to opravdu přežité. To co fungovalo tehdy působí dneska už trochu směšně a holka, která riskuje svůj život a kariéru pro 40 000 dolarů a jako nejlepší řešení pro útěk jí připadne cesta napříč Amerikou, je jenom jeden z mnoha příkladů. ()
Skoro po roce jsem si Psycho pustil znovu a tentokrát dávám za plný pčet, ne pouze za tři hvězdičky. Naprosto špičková záležitost a jednoznačně nejlepší Hitch! Film s hlubokou kamerou a skvělou atmosférou. jeden z nejlepších filmů, které jsem kdy viděl. ()
Co ještě nového dnes napsat k filmové klasice Psycho. Hitchcock přišel s nečekaným zvratem, kdy velmi brzy zúčtoval s hlavní hrdinkou. O scéně ve sprše snad nemá cenu ani psát, je už tolikrát zparodovaná, že by ty filmy snad ani člověk nespočítal. Mně osobně se líbilo zajímavé tajemno včetně temného postgotického domu, který zde nahrazuje do určité míry hrad z černých románů, a bezedného močálu. A pak samozřejmě několik lekaček zvedne diváka zaručeně ze židle. Psychologická studie šílenství si nakonec vyžádala několik pokračování s prudce klesající kvalitou. ()
Kdybych neměl u tohoto kultovního snímku dát plné hodnocení, tak už asi u žádného jiného filmu. Hitchcock si pro diváka připravil v podstatě pikantní kriminální příběh, který opepřil geniální hororovou atmosférou, jež nachází bezchybnou podporu ve složce hudební, scénické a režijní. Scény jsou vskutku mistrovsky zaranžované, napětí má gradující tendenci a finální scéna je opravdovým zážitkem. Sečteno a podtrženo: 5* jako vyšitých, Hitchcock je mistr! Bravo! ()
Norman Bates je ten nejlepší magor, co kdy vraždil na filmovém plátně. Klasika! ()
Určitě mě sledují. Nechám je... jen ať vidí, že jsem neškodná. Doufám, že mě sledují. Jen ať se dívají, ať se dívají a pochopí. Řeknou ''ta by neublížila ani mouše'' ♥ ()
Film v nynější době těží především z legendárních scén. Tenkrát to musela být největší pecka, to naprosto chápu. Dnes už na to člověk kouká bez jakéhokoliv zaujetí, ale s respektem k autorově mistrné práci. 75% ()
Dost crazy dílo. Na dnešní dobu celkem směšný, hlavně jednotlivé vraždy působí dost amatérsky. Tomu se docela divím, že si s tím "cock nedal větší práci a takto to odfláknul. I Janet se zdála jakoby byla bez většího hereckého nadání. Ale co, je zřejmé, že na svou dobu předčil dobu a rozzuzlení bylo povedenější, než u mnohých dnešních děl. ()
Dokonalý film prostě nestárne. A je potom jedno jestli je mu 20, 40 nebo rovnou 60 let jako v případě Psycha, hororové klasiky Alfreda Hitchocka, která dodnes patří mezi základní pilíře žánru hororu. Hitchock pro realizaci svého nejznámějšího filmu udělal vše a navzdory nářkům studia Paramount se mu adaptaci románu Roberta Blocha podařilo realizovat (o tomto velmi těžkém natáčení, které navíc komplikoval ještě Hitchockův komplikovaný vztah s jeho ženou Almou pojednává celkem slušný film Hitchock z roku 2012, kde Hitchocka ztvárnil Anthony Hopkins) a jednoduše realizoval dodnes naprosto parádní atmosférickou klasiku, která má naprosto parádní gradaci a především šlo o přelomový a zásadní snímek, který je dodnes počítán mezi největší klenoty stříbrného plátna. A to naprostým právem. Mně osobně trvalo pár zhlédnutí než jsem genialitu Psycha dokázal plně docenit, teprve po třetím vidění mi ale došlo, že je tohle skutečně vrcholný hororový milník, který neměl obdoby ve své době a dodneška zůstal víceméně unikátním snímkem, který nikdy neomrzí i přesto, že máte po prvním vidění všechny zvraty na stůl a jakoby tím pádem neměl čím překvapit. Pořád tím ale film neztratí naprosto jedinečnou audiovizuální schránku a především skvěle vygradovaný příběh. Už úvodní titulky za doprovodu naprosto parádní znělky Bernarda Herrmanna (dodnes jeden z klasiků filmové hudby) jsou naprosto bravurně atmosférické a i tentokrát se díky tomu dá čekat, že mistr Hitchcock dodá něco mrazivého a potencionálně i jedinečného. To jak bravurně je poté vystavěna hlavní zápletka, jak jsou naprosto bravurně ukázány pocity hlavní hrdinky z nastavené situace (herecký výkon Janet Leigh je naprosto výjimečný) a jak je vlastně jedno, že se do Batesové motelu, hlavního dění tohoto snímku dostaneme až někdy po 25 minutách. Psycho je tak už ve své první půlhodině skvělou ukázkou toho jak nastavit atmosféru, jak diváka seznámit s protagonistou a jak dokázat, že jde vizuálně ohromit i černobílým obrazem. I tak je ale první půlhodina jenom předehrou skutečně bravurního hororu, kde Hitchock v podstatě bourá pravidla a zbaví se hlavní protagonistky už v první polovině (ou, spoiler!), což je v podstatě jeden ze dvou hlavních spoilerů filmů, který se stal stejně profláknutým jako známé zvraty z Impéria vrací úder nebo Šestého smyslu. Jestli ale po první půlce čeká, že jsou všechny karty rozdané na stůl tak je to opravdu jenom mylná domněnka. Krom Janet Leigh je tu velmi dobrá Vera Miles v roli Lily Craneové, dobrý John Gavin v roli milence Marion Sama Loomise (hádejte kde se inspiroval Halloween Johna Carpentera), výrazný Martin Balsam jako detektiva Arbogasta, ale především je tu Anthony Perkins, jehož výkon v roli Normana Batese je nejenom naprosto fenomenální, ale jeho výkon je také jedním z těch pochopitelných důvodů proč se Psycho dočkalo dalších 3 pokračování i přes to, že kvalit svého původce jednoduše nedosáhli. Perkins a jeho Norman Bates dodnes patří mezi hororové ikony a to naprostým právem. Šlo o první film kde se splachovalo (zajímavostí je, že kvůli tomuto záběru MPAA dlouho nechtěli filmu povolit adekvátní divácký rating i přes to, že tenhle zásadní filmový moment je poté přebit naprosto ikonickou a bravurní scénou ve sprše) a celkově jde v několika odvětvích filmařských postupů o revoluční film, jehož největší kouzlo je skutečně to, že ani po více viděních neomrzí a naprostým právem se dodnes počítá mezi největší filmové klasiky. Dočkal se zmíněných 3 víceméně zbytečných pokračování, ještě zbytečnějšího remakeu v režii Guse Van Santa (jde v podstatě o do nejmenších detailů stejný film, akorát barevný, s jinými herci a natočený o téměř 40 let později) a nakonec konečně důstojného navázání v rámci víceméně prequelového seriálu Bates Motel. Psycho Alfreda Hitchocka je ale jenom jedno a tahle ukázka talentovaného filmařského rukopisu je dodnes naprosto bravurní atmosférickou peckou, která je vyloženým uměleckým dílem. Toho kdo film neviděl a nějakým zázrakem se mu nepodařilo zjistit nic o závěrečném zvratu (tomu prvnímu se snad jednoduše utéct nedá) dost možná čeká zážitek ještě silnější..... () (méně) (více)
Psycho, prostě psycho, k čemu další slova? ()
Reklama