Tvůrci:
Marti NoxonRežie:
Jean-Marc ValléeHrají:
Amy Adams, Eliza Scanlen, Chris Messina, Patricia Clarkson, April Brinson, Violet Brinson, Taylor John Smith, Will Chase, Jackson Hurst, Catherine Carlen (více)VOD (1)
Epizody(8)
Obsahy(2)
V osmidílné dramatické minisérii "Ostré předměty" inspirované stejnojmenným bestselerovým románem od spisovatelky Gillian Flynnové (Zmizelá), hraje držitelka pěti nominací na Oscara® Amy Adamsová v hlavní roli Camille Preakerové. Novinářka, která se v minulosti potýkala s duševními problémy, se vrací do rodného městečka Wind Gap ve státě Missouri, aby informovala o případu zjevných vražd dvou malých dívek. Zatímco se Camille snaží poskládat střípky traumatické události ze své minulosti, dostane se do konfliktu s panovačnou matkou Adorou (Patricia Clarksonová), znovu se uchýlí k řadě nebezpečných sebedestruktivních zlozvyků a až příliš se ztotožní s mladými oběťmi vraždy. (HBO Europe)
(více)Recenze (256)
Valléeho americká režisérská kariéra stála na tom, že dokázal svébytně, nejednoznačně a relativně naturalisticky zpracovat témata, která by pod většinou jiných tvůrců skončila jako úlisné motivační kýče. Když se ale jeho schopnosti mohly konečně spojit s bezvýchodnou dusivostí předlohy Gillian Flynn, vyčepal se jeho potenciál naplno. Sharp Objects je osm hodin sledování umořeného statického jižanského města s rezignovanými, duševně nemocnými postavami, snímanými optikou traumatizované alkoholičky. A proto vše sledujeme nijak zvlášť pohodlnou formální metodou statických záběrů, které jsou ale točené z ruky, do oněch záběrů se občas dostanou postavy či odrazy postav, které ve scéně vůbec nemají být, to vše sem tam naruší traumatický půl sekundový flashback, přičemž do toho hraje téměř výlučně diegetická hudba z autorádií či z reproduktorů někde v pozadí. Většina postav mluví unaveným pološeptem a nikdy nic neřeknou. Všichni mají své stimuly a rituály, kterými zaplňují nijakost všedních dní. U minisérie bych nečekal takovou důkladnou snahu udržovat diváka po celou dobu v nenaplněné flustraci s nepříjemnými postavami, kde od prvního do posledního záběru se vše odehrává ve stejné plouživé rychlosti bez jakékoli gradace či satisfakce. Neuchopitelná všudypřítomnost zla z toho dělá jeden z nejsilnějších hororových zážitků vůbec, kdy po každém díle jsem se bál rychle otočit hlavou. ()
Seriál se zajímavým tématem a kvalitním obsazením, který doplácí na určitou nevyrovnanost. Od čtvrté epizody jsem se slušně bavil, abych byl ze sedmé a osmé téměř nadšený, o to víc mě mrzel nešťastný, pomalý a nudný rozjezd, který se rozkydl do 1.- 3. dílu. Jen hodnocení některých mých oblíbených uživatelů rozhodla o tom, že jsem u příběhu vydržel, naštěstí se ukázalo, že to bylo správné rozhodnutí, takže nakonec mohu říct, že jsem se dobře bavil a byl jsem za výdrž odměněn kvalitnějším dějem a dobře zvládnutou zápletkou. Pokud něco fungovalo od začátku až do konce, byla to intenzivní, tísnivá atmosféra. ()
Strašně se to táhne. Ony ani předchozí adaptace románů od Gillian Flynn neměly žádné převratné tempo, ale tady to v těch osmi dílech to bylo místy nesnesitelné. Všechny silné monmenty, a že se jich tu našlo, tak zůstávaly upozaděné a kolikrát mi dalo práci si jich všimnout. Vyloženě zábavná mi tak přišla jen závěrečná část, což je málo. Pokud něco resp. někdo zaslouží absolutorium, tak jsou to herečky. Amy Adams je skvělá ve všech ohledech, začínají Eliza Scanlen je velikánskou nadějí do budoucna a Patricii Clarkson budete spolehlivě nenávidět. Ale to, že si zúčastněné dámy sáhly až na dno svých sil, zamrzí vzhledem k výsledku o to víc. Stáhnout to do tří dílů, nebo i do dvouhodinového filmu, byla by z toho pecka. Takhle se jedná jen o výtečně zahraný průměr. 50% ()
Přiopilá, nihilistická reportérka přijíždí do rodného jižanského zapadákova, aby psala o brutálních vraždách dvou místních teenagerek. Brzy je jasné, že část zdejších nijak netouží vědět, kdo je vrah a i pro nás je to v pořadí až druhá otázka - tou záhadou je podivný vztah Camille s matkou a úloha její mladší sestry v místním neštěstí. Pomalá, dusivá atmosféra letního horka na americkém Jihu připomíná seriál True Detective, ke kterému Sharp Objects tvoří zajímavý protipól. Zatímco Woody Harrelson a Matthew McConaughey v nejchudším státu americké federace naráželi na nejnižší formy lidské existence, tentokrát sledujeme starou slávu amerického Jihu, jejímž tradičním vzorcům se Amy Adams v roli Camille snaží unikat. Nakonec se ukazuje, že jsme sledovali potměšilý horor - o tom, že ženy nemusí být z podstaty hodné a pečující, ale mohou být, stejně jako muži, pragmaticky, zvráceně zlé. ()
Já tomu jako asi filmařské kvality neupírám, ale po pár dílech jsem si už musel nastavit rychlost přehrávání na 1,2x, pak dokonce na 1,5x a stejně to nepomohlo a nudil jsem se jak prase vesele dál. ()
Všetko som predvídal. Úplne všetko. Seriál sa dokonca ani nesnaží nejako mystifikovať. Ak ste pozorný, dáva vám veľmi jasné stopy, aby ste si všetko poskladali sami. Príbeh sám o sebe je pre mňa ale strašne nezáživný. A dôvod je celkom jednoduchý. Hlúpo sa správajúce alebo nepríjemné postavy. Byť na takom mieste deň, tak si zbalím všetky kufre a idem odtiaľ kade ľahšie. V určitých paralelách je to seriál, ktoré úlohou je spôsobiť vám nepríjemné pocity. A to sa mu vďaka Valléeho réžií aj darí. Jeho skladačkový prístup síce nie je hĺbkovou sondou( o hlavnej postave sa nedozvieme nič priame - sú to len náznaky, ktoré si síce ako tak dáte dokopy ale potom si poviete - načo by ma takáto postava mala zaujímať?) A to je problém čo mám s celým seriálom. Prečo by ma mal tento príbeh vôbec zaujímať? Nie je na ňom nič pozitívne a všetky dejové zvraty sú predvídateľné a povrchné. A všetko okolo toho zbytočne mdlé a nepríjemné. Z takýchto vecí som vyrástol. Nie je v tom silná výpoveď. Je to len silná forma. Kde akýkoľvek presah voči postavám sa v mojom prípade rovná nule. Druhá polovica má väčšie tempo ako tá prvá, takže som to dokázal dopozerať. Keby sa to nieslo v rovnakom duchu ako prvé štyri časti asi to nechám tak. Amy tradične v pohode. ()
Už sa mi niekoľko rokov nestalo, že by som sa takto namotal na seriál. Tá silná potreba vidieť hneď ďalší diel v poradí a ten hlas v hlave, ktorý vyslovuje želanie, aby záver ten ojedinelý pocit neskazil. Amy Adams (Camille), miláčik oscarových nominácií, mi nikdy nejako zásadne na strunu nezabrnkala, ale tu zabodovala na 100%. Skvelými spoluhráčkami jej boli Patricia Clarkson (Adora) a predovšetkým Eliza Scanlen (Amma). Čím odôvodniť, okrem herečiek, 5* hodnotenie? Ostré předměty by som prirovnal k seriálu Temný případ (1. séria). Aj tu sa vyšetrujú kruté zločiny, sú tu vplyvy minulosti (flashbacky robené štýlom dlhšieho žmurknutia výborne podporujú atmosféru), veľké množstvo možností a s nimi súvisiacich nejasností, veľa náznakov naberajúcich na význame, podivné vzťahy. Ostré předmety však navyše ponúkajú až drtivé interakcie medzi jednotlivými obyvateľmi Wind Gap a predovšetkým príbeh, ktorý svojim rozuzlením podtrhol celkovú podmanivú atmosféru, neustáleho chlastania a ubližovania si, nevytrhnuteľným puncom 5* kvality. Radím medzi najlepšie seriály aké som kedy videl. ()
Pre mňa sklamanie. Neviem, či sa to chcelo hrať na Twin Peaks, atmosféra mestečka celkom fajn, ale nemalo to žiadny náboj, napätie, nič. Proste drvivú väčšinu času rovnaká nuda, aká vládne v samotnom mestečku, kde sa mládež baví prevážaním sa na kolieskových korčuliach po miestnych komunikáciách. Dokonca ako to už je zvykom, že každý koniec epizódy je zaujímavý, aby navnadil divákov na ďalšiu, tu boli konce odfláknuté, márne ste čakali na niečo, pri čom by ste si povedali wau. Stále len Amy vyvoláva so svojim šéfom, flirtuje s detektívom a zbližuje sa so svojou ségrou a nič iné sa nedeje. Záverečná epizóda to moc nevylepšila, odhalenie vraha je rovnako hlúpe ako vraždy samotné. Amy a Patricia to jediné držia nad vodou, inak by som ani tých 8 častí nedopozeral. ()
Tahle série mi nepřipadá kompaktní. Možná je problém, že jsem četla knížku. První díl jsem vyloženě protrpěla. Následně mě to chytlo a k sedmému dílu jsem se přiřítila plná očekávání (jo, i když jsem to četla), a najednou bum a prásk. Konec. Nuda. Trochu zklamání a pocit prázdna. Njn, prostě chyba, že jsem to četla. Protože po přečtení knížky, jsem nemohla spát, jak jsem byla vyřízená. A tak to srovnání nevyzní pro tenhle seroš nikdy úplně dobře. *A nebo jsem prostě náročný divák... Ten byl dobrej, co? ;) ()
Na první pohled příjemné rasistické maloměsto, krásná, věčně vypitá a vlastní technikou potetovaná Amy Adams a případ, který rozkryje více tajemství, než by bylo zdrávo. Pár věcí mi uniklo (např.otisk zubů na otcově ruce), pár mi nedávalo smysl, několik výtek by se každopádně našlo, ale i přesto si mě seriál připoutal svou tíživou, tajemnou atmosférou a velice překvapivým a nepředvídatelným koncem. A hlavně to neříkej mamce! 82% ()
HBO GO - Seriály sleduji spíše svátečně. Když už se ale do nějakého dám, tak ho vždy dokoukám. Buď si o tom nejdřív něco načtu nebo mám na ty kvalitní prostě čuch. No a Ostré předměty nejsou výjimkou. Dostalo mě. Hltal jsem každý díl, výborně budovaná atmosféra, perfektně hrající Amy Adams, ale i Eliza Scanlen v roli sestry mrchy a k tomu neotřelé téma. Prostě výborný seriál, který stojí za to vidět. Posledních 5 minut závěrečného dílu Vám nejspíš nedá jen tak spát. Minimálně vás donutí přemýšlet. 90% (with J.) ()
Knihu som čítala a pred zhliadnutím, som si ju po rokoch zopakovala - úžasné čítanie, odporúčam. Ale k seriálu - ja mu nemám čo vytknúť. Síce mi tam chýbali niektoré myšlienkové pochody Camille, ale myslím, že tvorcovia sa s tým ľahko popasovali cez jednotlivé obrazy, útržky, scény.. A bola som znechutená a mala som zimomriavky rovnako ako pri čítaní. Plusom bol rozhodne výber hudby. Asi pri treťom či štvrtom intre som sa pozastavila nad tým, že je nejaké iné. To som ešte pri inom seriáli nevidela, tiež chválim :) Atmosféru navodili perfektne. A ja Camille v podaní Amy proste milujem! ()
sooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooooo fucking fucked up ()
Necekane prekvapko. Skrze vsechny dily velmi prijemna indie electro hudba, jak ve sluchatkach Amy Adams (ktera byla mimochodem super), tak na konci kazdeho dilu v titulkach. Takova zenska verze Temneho pripadu. 7/10 ()
Nespokojenost vytýkám jen a pouze sobě - řemeslně jsou Sharp Objects na vrcholu současné tvorby. Jen se mi prostě nedostaly pod kůži. Určitě jim ale někdy dám druhou šanci. ()
Já neměla pocit, že je to nějak zbytečně natahované. Každý díl byl něčím zajímavý a flashbacky pomohly zamotávat hlavu i rozmotávat příběh. Je pravda, že by na některé detaily mohl být kladen větší důraz a mohlo být malinko víc průběžně vysvětlováno finále, ale celkový dojem mi to nekazí. Po Temném případu a Sedmilhářkách další skvělá volba HBO. Ponurá a mrazivá atmosféra, pochroumané postavy a skvělé herecké obsazení. Na jednu stranu detektivka, ale více psychologické drama. ()
„Don’t tell mama.“ Rodinná dramata, traumata a jiné bolístky servírované formou detektivního thrilleru vsazeného do kulis amerického maloměsta kdesi v Missouri? Ano, prosím! Finální twist se sice už v dobré polovině série odkopal a já už jen čekal, kdy to přijde, ale i tak je to lahodná, byť místy krapet rozvláčná, podívaná. A to obzvlášť díky precizně obsazené (a notně zjizvené) Amy Adamsové i zajímavému námětu. ()
Mrazivá exkurze do jihoamerického vidlákova (jemněji řečeno zapadákova), ve které je směr policejního vyšetřování tak trochu podřizován společenské atmosféře a “světonázoru“ obyvatel tamějšího maloměsta. Při sledování jsem si uvědomil důležitou věc. V poslední době se u nás mluví o tom, jak moc je naše společnost rozdělená. U komunity ve Wind Gap je tomu ale přesně naopak, protože je ve své urputné zatvrzelosti tak semknutá, až z toho skutečně mrazí. Přijde mi, že samotná kriminální zápletka je pro Gillian Flynn až druhořadá, protože stejně jako ve Zmizelé zde vystupuje do popředí zejména manifestace společenských poměrů. Všudypřítomný cynický tón vyprávění (který je v knižní předloze ještě intenzivnější) výtečně podtrhuje tragičnost a absurditu celého příběhu. Tragický je příběh proto, že v něm dochází k vraždám mladých dívek. Absurdní je s ohledem na prezentovanou paletu charakterů (alespoň teda pro mě), protože síla společenského diskurzu je zde až nepředstavitelná a pojem maloměšťáctví získává na americkém Jihu zcela jiný rozměr. Někdy je prostě mnohem důležitější fakt, zdali máte k něčemu “obecné předpoklady“. Jestli jste se něčím skutečně provinili či nikoliv, je v určitém prostředí naprosto irelevantní. Ostré předměty vám v samotném závěru dají ještě dvě pořádné facky a jejich rozuzlení rozhodně není předvídatelné. Přesto je jejich seriálové zpracování v některých pasážích zbytečně rozvleklé a zkrácení alespoň o jeden díl by určitě prospělo. ()
Don't tell mama. Seriál má hned několik aspektů, proč na něj kouknout. Skvělá kamera, fantastický soundtrack, pochmurná atmosféra maloměsta, zvrácenost postav, skvělí herci. Amy si mě tady totálně získala, protože tahle role jí sedla jak prdel na hrnec a byla fantastická. SO si atmošku budoval hezky zvolna, a někoho to může odradit, ale já miluju, když je to pomalý, táhne se to, a o to víc mě baví ty zvraty ke konci. Možná se to zpočátku zdá dost zamotaný, a díky flashbackům se nejdřív neorientujete v čase, ale postupně to začíná dávat smysl, dokážete to ocenit na samotném konci, jakej masterpiece to je. Indice k vrahovi byly podsouvány skoro každým dílem, a to jen díky maličkým detailům. Čím víc jsem věděla o té rodině, o Camille, o městě, tím víc jsem chtěla znát, a tím víc jsem se nemohla dočkat dalšího dílu. ()