Režie:
Jan HřebejkScénář:
Petr JarchovskýKamera:
Jan MalířHrají:
Miroslav Donutil, Jiří Kodet, Simona Stašová, Emília Vášáryová, Bolek Polívka, Jaroslav Dušek, Eva Holubová, Stella Zázvorková (více)Obsahy(1)
A je tu zpět jedna z nejúspěšnějších českých filmových komedií od renomovaných tvůrců - režiséra J. Hřebejka a scenáristy P. Jarchovského s řadou skvělých herců. Vraťme se tedy s oblíbenými postavami k rodinným rituálům, láskám a trapasům odehrávajícím se na sklonku šedesátých let minulého století v jedné pražské čtvrti. Jemná poetika a humorná nadsázka jsou charakteristické pro vyprávění životních osudů tří generací mužů a žen ve zvláštním období našich dějin v roce 1968… V jedné dvoupatrové vile tu žijí dvě rodiny - Šebkovi a Krausovi. Otec Šebek (M. Donutil), prostoduchý, ale dobrácký důstojník z povolání, je zastáncem panujícího režimu a stejně vehementně obhajuje i vlastní neomylnost v roli hlavy rodiny. Elegantní otec Kraus (J. Kodet), bývalý odbojář s trpkou válečnou zkušeností, je naopak zarytým opozičníkem. Také on je přesvědčený o tom, že má za všech okolností pravdu - není proto divu, že se tihle dva nemají zrovna v lásce. Jejich děti - gymnazista Michal (M. Beran) a jeho spolužačka Jindřiška (K. Nováková) - spolu vycházejí docela dobře. I když Michal by byl rád, kdyby ho jeho sousedka brala trochu víc na vědomí. Ta má ale oči pro jiného. Nezbývá mu tedy nic jiného, než aby smutně přihlížel, jak mu jeho první milostné body krade spolužák Elien (O. Brousek). U Šebků a Krausů se zatím střídají rodinné návštěvy, ve vší obřadnosti se tu slaví Vánoce, svatba i nečekaný, bolestný pohřeb. Do zabydlených domácností vtrhnou i některé novodobé vymoženosti v podobě umělohmotných lžiček, nerozbitných sklenic i podivných her pro statečné pionýry. Mládež zatím pokukuje po lákadlech světa kapitalismu a snaží se žít svůj vlastní, na rodičovských autoritách a "velké" historii nezávislý život. V soukromí rodinných pelíšků se tak čas od času odehrají malá dramata názorů a vztahů, která se v paměti jejich účastníků otisknou už nejspíš navždy… (Česká televize)
(více)Recenze (1 913)
Jedním slovem "KULT" české filmové kinematografie !!! ___ (Provizorní letní kino, Nový Bydžov) ()
Pro mne absolutní jednička. Je spousta filmů nejen z čela žebříčku, které patří k mým oblíbeným. To jsou však spíše takové, které zhlédnu, řeknu si "wow", to bylo něco", dám pět hvězd a tím to hasne. Kdežto Pelíšky se neochodí, na ty se dá koukat pořád dokola. Nepřeberné množství legendárních hlášek a scén, skvělé obsazení a také skvělé herecké výkony, především pánů Kodeta, Donutila, Duška, Polívky a dam Stašové, Vašáryové a Holubové. A když starej Kraus hraje českou hymnu, za zvuku přelétávajících letadel spřátelených armád, tak mne mrazí... 100% ()
Kde udělali soudruzi z NDR chybu? NIKDE! ()
Když se mně někdo zeptá na nejlepší český (po-revoluční) film,bez váhání odpovím-Pelíšky! Donutil a Kodet nemají chybu... ()
Jeden z nejlepších českých filmů - miluju ho a pokaždé se na něj rád podívám. ()
Nádherne poetické spracovanie prežívania obdobia vlády „mrzké lúzy“. Úžasný humor a každodenná tragika bez pátosu. Na konci som milovala takmer všetky postavy filmu. Pretože nezáleží na politickom názore – krásu a omylnosť človeka, ktorá vyplýva z túžby po dokonalosti, cítim srdcom kardiaka – postihnutá dobou a nostalgiou. ()
V podstate som rád, že som dnes videl Pelíšky posledný raz. Iba som sa utvrdil v pôvodnom názore na ne. Pelíšky sú úspešným predstaviteľom českých komédií, ktorých tvorcovia vsádzajú na diváka, ktorému k spokojnosti stačia hlášky obalené do nejakej dejovej vaty. Mnohé hlášky aj zľudovejú, ale ani to ich nezachráni pred zovšednením. A ostane iba tá vata. V tomto prípade vata o dobe, ktorú Hřebejk nezažil a má o nej iba hmlisté a skreslené predstavy. V záujme komerčného úspechu ponúka čiernobiele názory a ich nositeľov tlačí paradoxne do stredovej pozície. Výsledkom je komický, ale inak neškodný lampasák Šebek a nesympatický cholerik Kraus. A aj keď film nevypovedá o vtedajšej dobe, tak 10. priečka v Top 200 vypovedá o väčšinovom vkuse užívateľov ČSFD. Trochu ma mrzí, že moje pocity z filmu lepšie ako ja opísal užívateľ marvan. ()
Takýhle film má být na prvním místě v hodnocení ()
Žasnu nad tím, jaké nadšené ohlasy jsou na Hřebejkovy „Pelíšky“. Mně se naopak tento film nezdá skvělý, ani vtipný. Spíše je smutný ve své povrchnosti. Vše je tu tak nějak pokřivené, nejsou zde kladné postavy, které si uvědomují, o co opravdu ve zhoubných režimech (nejen v komunismu) jde. Je též symbolické, že tu spatřujeme tři pokusy o sebevraždu, což tvůrcům i divákům dnes připadá vtipné. Scéna učitelky, která se válí s chlapem v posteli před svým dítětem, je také hodně ubohá a smutná. Jediný přínos tohoto filmu je jeho (byť poněkud primitivní) antikomunismus, ale to je dost málo. To, že Donutil s Polívkou měří medvěda nebo se sázejí o zadržení dechu (apod.), opravdu nestačí na to, aby to byl tzv. superfilm nebo alespoň dobrá komedie. ()
Neuvěřitelná směsice nálad, které tento film dokáže v člověku vyvolat! Lituju, žasnu, pláču, směju se, raduju se...bravo! 95% ()
Poněkud přeceňovaná snůška chatrně poslepovaných zábavných epizodek... ()
Psal se rok 1999 a já byl nešťastný z českého filmu, Troškovy slátaniny a porevoluční fantasmagorie zbytečně plnily regály zaprášených filmových skladů, sem tam se objevil paprsek slunce např.v podobě malého ruského chlapce Koljy, ale celkově na tom byla česká filmová produkce prachbídně a právě toho památného 99. roku přichází Hřebejkovy Pelíšky a rozjasňují potemnělé nebe českého filmu. Hřebejk přichází a nostalgicky s humorem vzpomíná na 60. léta. Pře našima očima se odehrávají osudy dvou naprosto rozdílných rodin Šebků a Krausů, první z nich "rodina plukovníka lidově demokratické armády" pod taktovkou otce v podání M. Donutila je nadšena socialistickým režimem, zatímco rodina "válečného invalidy" a hypochondra v podání vynikajícího J. Kodeta tento režim odsuzuje. Střet těchto názorů eskaluje v humorných situacích a neuvěřitelně vtipných dialozích, film má nezapomenutelnou atmosféru a hlášky z něj se stávají kultovními. Děkuji pane Hřebejku, jen tak dál ()
legendární hlášky, perfektní herecké výkony a dokonce i trocha těch emocí a výborná zábava...myslim že to vystihuje vše a není co více k tomu říct. DURACI ()
Hřebejk se prokázal jako mistr inscenování rodinných setkání, Jarchovský namíchal ve scénáři humor s vážnými situacemi a zastoupil všechny věkové kategorie a obsazení je bezchybné. Vznikla tak klasika, kterou snad viděl každý, a mnozí i opakovaně. Hlásím se k nim. ()
K filmu sa len máločo dá povedať, všetko je známe. Ale chápem aj názory tých, ktorí nevidia na filme nič výnimočné na 5 hviezd. Áno, nie je tam toho vtipu nekonečne veľa, ale vzhľadom na poukázanie na paradox doby a že ide vlastne o historicko-tragickú komédiu, sa nižšie hodnotenie ako plný počet u mňa nedá dať. A napriek tomu, že Donutil je pán, tu by som vyzdvihol Kodeta, ktorý podal priam životný výkon. Ani chvíľu to nevyzeralo ako hrané, on bol podľa mňa nasratý naozaj. ()
Málokterý český film je tak dokonalý jako Pelíšky, skvělý humor s nezapomenutelnými háškami, které frčí dodnes, pro mě jeden z nejlepších filmů v historii české kinematografie, ne-li vůbec nejlepší. Bůh Vám žehnej pane Hřebejk! ()
Vo svojej jednoduchosti hlboký film. Kritika doby z neho srší preostredníctvom humoru a jednej dokonalej scény s rozbitým kvetináčom... ()
Má to silné scény, má to príjemný humor, má to dobrých hercov a je to o malý kúsok lepšie ako neskoršie Pupendo, ale do neba to vynášať nemienim a 43. miesto v Topke nechápem. Niekedy sa mi už zdá, že každý "dobrý" český film musí byť v Top 200, a každý "zlý" naopak v Bottom 200... :-/ ()
Jako ty hlášky mě fakt dostávali hlavně Donutil byl ve své roli vynikajicí ke konci to bylo smutné ale začátek s hláškama byl perfektní. Tohle může pochopit jen Čech :) ()
Jeden z nejlepších českých filmů co kdy byl natočen. Skvělí herci, atmosféra a vůbec vše. Opravdu si budete připadat jako na konci 60. let. ()
Reklama