Režie:
Stanislav PárnickýKamera:
Ivan FintaHudba:
Rastislav DubovskýHrají:
Kristína Kanátová, Vladislav Plevčík, Anna Javorková, Ivan Romančík st., Ján Dobrík, Daniel Fischer, Pavol Višňovský, Michal Ďuriš st., Mária Breinerová-Mačáková, Jana Valocká (více)Obsahy(1)
Velká výpravná česko-slovenská pohádka o dvou krásných princeznách, bohatém nápadníkovi a chudém zamilovaném mládenci... Princezna Diana (K. Kanátová) se má provdat za vévodu Filipa (J. Dobrík), se kterým je odmalička zasnoubená, ale nikdy ho osobně nepoznala. Její otec (P. Višňovský) je přesvědčený, že Filip bude pro Dianu vhodným ženichem a oporou. Jeho dcera má však pochybnosti a chce zjistit, jestli bude láska vévody k ní opravdu upřímná a jestli s ním bude šťastná. V předvečer jeho příjezdu se princezna tajně vydá na jarmark a využije náhodné nabídky tajemného kouzelníka (I. Romančík), který slibuje odpověď na otázky o její budoucnosti. Diana vypije jeho zázračný elixír, ale až na zámku se zděšením zjistí, že jí narostl ošklivý nos, který proměnil její dosud krásnou tvář. Diana se nechce nikomu ukázat, ani otci, ani Filipovi. V přestrojení za obyčejné děvče uteče ze zámku, aby co nejdříve našla kouzelníka a získala zpět svoji podobu. Musí se vydat až do sousedního království, kde vládne král Ĺudovít (M. Noga), jeho krásná dcera, princezna Adéla (P. Šimberová) a svérázná babička královna (I. Janžurová). Nahlédne do voňavé dílny, a také zjistí, že v lidech se skrývá i zloba. Potká lidi dobré i zlé, ale hlavně se přesvědčí, že její nos je vlastně zázračný… (Česká televize)
(více)Recenze (230)
Když jsem sem přišel hned, jak to odvysílala STV, tak se ještě hodnotit nedalo :(. Dobře. Není zlé. Občas amatérský moment (amatérský herecký okamžik, amatérsky napsaný dialog), ale vcelku docela svěží a se slušným nápadem a ne zcela předvídatelnou zápletkou. Zajímavé, že některé vedlejší postavy, co se jen mihly, předvedly profesionálněji vypadající moment, než hlavní postavy občas. Přestože některé pokusy o modernizaci nevypálily na 100% - hezké! ()
Parfémový motiv celkem nápaditý; až na paruky i slušná výprava. Škoda extrémní minutáže, ta je k nevydržení. ()
Poté, co loňské vánoční Johančino tajemství zůstalo utajeno, doufala jsem v lepší příští. Ale ani Zázračný nos zázrak nepřinesl, opakoval se loňský scénář - v první polovině se nedělo nic, zato v té druhé... se taky nic nedělo. Jediné, co lze hodnotit pozitivně jsou krásné exteriéry a interiéry. Natočit dobrou pohádku, na to je holt potřeba mít nos. ()
Pomalá a utahaná nuda, kdy veškerá snaha o zajímavost nebo vtip je utopena v bezbřehých a zbytečných dialozích a čekáním na scénu, která je jasná už deset minut, že k ní dojde. Nejenom že jako divák vím, co bude následovat, ale musím si protrpět spoustu zbytečného žvanění a záběrů mimo téma, než k tomu dojde. Některá témata zní zajímavě - kouzelník s jeho stanem-místností, architektura zahrad i koneckonců to voňavkářství - , ale jsou trestuhodně nevyužita, šlo vymyslet daleko víc zápletek a možností, a ne se držet jedné jediné přímé linie. Pak jsou zde takové drobnosti, kdy mi přijde vyloženě neetické, aby si princezna stále od někoho půjčovala peníze, i některé jednání postav nedává vždy smysl. Rovněž mi to přišlo přebarvičkované a ta neustálá dobová hudba na pozadí mi lezla na nervy. Nudná, zdlouhavá pohádka nakonec vlastně i o ničem - protože zápletka zde je taková nijaká a o ničem. ()
Taky zvláštny mix kdečoho pospájaný do nového príbehu. Ten mišung však mal hlavu a pätu, miestami milo pobavil a hlavne ma nenudil. Kľudne si ti dám aj inokedy. ()
Konečně povedená pohádka po katastrofách nazvaných Pravý rytíř a Slíbená princezna, tohle není nic výjimečného, ale rozhodně má oproti druhým dvěma alespoň funkční příběh, který hlavně doprovází i poměrně vtipné postavy a humor. Slovákům se letos s pohádkami opravdu dařilo lépe. ()
Slušné filmové řemeslo, ale je to taková tuctovka, že okamžitě zapadne. Nebyl v ní jediný zajímavý charakter nebo čímkoliv pamětihodná scéna. ()
Po všech směrech přinejlepším průměrná pohádka, která těží hlavně z toho, že včerejší “pohádka“ byl paskvil toho nejtěžšího kalibru... ()
"Kdo neumí čekat, sám sobě škodí.." Jeden nemusí mít nos jak Miro Noga, aby poznal, která z letošních vánočních pohádek se povedla nejlépe.. Nelze ovšem souhlasit, že se skutečně vyplatilo počkat, protože i Zázračný nos jen dokonale naznačuje, co tvrdím už léta, že pohádkový žánr, jak (se) jej většina tuzemských tvůrců stále tvrdohlavě chápe, je zkrátka mrtvější než véháesky.. Párnického Parfém: Příběh nosu totiž doplácí - Vedle svého vnitřního boje s dabingem.. -právě na svou snahu o komplexnost a nepohádkovou nejednoduchost postav i děje, která na půdorysu pohádky zkrátka dnes již nemůže fungovat.. Jedinou cestou ze stále větší hromady hnoje se tak jeví buď animovaná forma, sebereflexivní hrátky se vzorci a klišé či nejlépe posun k fantasy.. ()
Ze tří letošních vánočních pohádkových novinek je nejzajímavější. Neotřelý příběh, pěkně zahrané. Sympatická princezna. Té, možná paradoxně, pomohla má největší výtka - předabování do češtiny. Ona je to spíše pohádka slovenská a docela by mne zajímalo 'původní' znění. Příště přidat o pár kapek více akce i humoru, (který tu sice byl zastoupen vtipnými veřejnými záchodky či tabletem, ale dalo se vytvořit jistě víc) aby byl elixír dokonalejší. ()
Z mého pohledu velice zdařilá pohádka s neotřelou zápletkou, která je navíc obalena poměrně smysluplným a bohatým dějem a s živě působícími postavami. Vyprávění se nese v klasičtějším duchu a jeho tempo je příjemně pozvolné, což umožňuje nejen nechat na sebe dýchnout skutečně pohádkovou atmosféru, ale také vnímat moc pěknou vizuální stránku, na níž se zjevně nešetřilo. Všechny složky filmu do sebe zpadají, a tvoří tak jeden propracovaný celek, jemuž vlastně nic nechybí a, na pár drobných výjimek, ani nepřebývá. 80 % ()
Konečně něco, kde se nemluví jak v nádražním nonstopu. Škoda je, že příběh se v polovině trochu tříští a do konce nebylo úplně jasné, jak to bude s těma dvojicema a kdo s kým (jednu chvíli to vypadalo, že se Diana spustí i s mladým Donutilem, kterýmu naštěstí narazili na hlavu dostatečně asexuální červenej chuchvalec). Škoda je taky princezny, co při úsměvu vypadá jako kačer Donald. Naopak s povděkem kvituji konečně doopravdický exteriéry a nikoli tolkienovský vykrádačky vyrobený v komplu. Spousta pěkných lokací, nasnímaných ovšem tak fikaně, že bezpečně jsem identifikoval akorát Lednici (akorát hned na začátku ulítla soudruhům filmařům zámková dlažba na nádvoří zámku krále Artura). A moc příjemně překvapila Iva Janžurová, která v posledních letech založila svůj projev na ufňukaném dýchavičném verbálním projevu, ale tady jí to rezonuje jak zamlada. ()
Tak do třetice se to ČT1 konečně jakž takž povedlo a naservírovala nám jakous takous snesitelnou pohádku. Nejsem určitě jediný, který zde viděl souvislost s Parfémem: Příběhem vraha, ale ta mě mile potěšila. I když ono, jak se to vezme, po těch dvou exkrementech, který jsme dostali na vánoce a první svátek vánoční, mi možná pouze přijde, že tohle byla kvalitní pohádka. Nicméně dívat se na to dalo, i když ten slovenský dabing si mohli odpustit. ()
Jednoznačně nejlepší vánoční pohádka roku 2016. Za mě je to i nejhezčí slovenská pohádka vůbec. S krásnými princeznami a sympatickým princem v ústřední roli. Pohádka je i mile vtipná (Lukáš Latinák, situační humor), což, jak se ukázalo o letošních Vánocích, není v pohádkách pravidlem. ()
Tak a máme tu vítěze letošních "koncesionářských" pohádek. Teda takhle, ono není o co stát, v zásadě je to k uzoufání pomalá srajda s příšerným dabingem, triky a neskutečně nesympatickým voňavkářem, ale zaprvý jsme se konečně dočkali aspoň nějakýho doušku nápadu (eště jsem neviděl pohádku s voňavkama), a hlavně postavy nebyly ani zlé ani dobré. A to mě bavilo. Teda takhle, záporák tam jeden byl, ale blonďatá princezna nebyla žádná namyšlená nána, a vévoda nebyl žádnej nafrněnej fracek. A když se k tomu přičte fakt, že jsem se asi zamiloval do Kristíny (s jakýmkoliv nosem, hlavně, když má mokré tričko), musím dát tu třetí navíc, aby letos ten vítěz přeci jen byl. ()
Nebyl to teda žádný zázrak a ani výhra, ale z letos na Vánoce viděného a toho nového (Anděl Páně, Láska na vlásku, S čerty nejsou žerty, etc. bylo samozřejmě lepší, ale to se nepočítá, jelikož to bylo vše natočeno dříve) to nejlepší. Hezká princezna, kterou ani dlouhý nos nehyzdil a ten tablet, či co to bylo, mě až zas tak nevytočil, takže tento jednooký jednoznačně mezi ostatními (slepými) králem... ()
Na Vánoce jsem byl tak zhnusen Slíbenou prostitutkou, že jsem už nechtěl vstupovat na žádné tenké ledy a tuto pohádku s radostí oželel. Vzhledem k tomu, že se ale dočkala pozitivních reakcí a můj odpor už po půl roce vychladl, rád jsem si jí dneska pustil. Ale skoro celá polovina byla hrozně nudná, úmorná a nezáživná. Dvouhodinová stopáž mě opravdu děsila. Kdyby se tam neobjevila najednou Janžurová na kterou jsem se těšil, už bych to vypl. Ještěže se tak nestalo. Protože ve druhé půlce se z toho stal pomalu úplně jiný film. Vyzdvihl bych to že se, úspešně povedlo vymyslet novou pohádkovou zápletku, která působí neokoukaně, originálně, ale přitom smysluplně. A to myslím tu s výrobou voňavky. Navíc se to obejde i bez běžných klišé a happyend má i nějákou tu logiku. Navíc si tato pohádka na nic nehraje a zbytečně se nepouští do žádných experimentů. Pracuje vyhrádně s prostředky svého žánru. Nicméně, všechno je velmi pomalé. Scénář je natažený na 2 hodiny, což způsobuje, že první polovina je mdla jak já v půl sedmé ráno. Když si uvědomíte, že u toho mají vydržet malé děti, tak není moc dobré, že to vlastně začne až někdy padesaté minutě. Jinak bych této pohádce klidně tu čtyřku dál. P.S. Co to je za blbost dabovat slovenský film? A ještě tak otřesným způsobem. To si snad z nás dělá rada pro vysílaní srandu. ()
Velice špatná, velice laciná a velice nekompaktní pohádka s příšerným obsazením a naprosto, naprosto úděsným scénářem. Jako... že je to hodně zlý, poznám podle toho, když se musím po šedesáti minutách nahlas ptát: "Vo čem to kurva je?" a dostanu odpověď: "Vo ničem, přepni to, prosím." ()
Kdyby se děj netáhl jako žvýkačka, šla bych z hodnocením asi výš. Prostě mě to nebavilo. ()
Trochu zdlouhavé, místy lehce zmatené, jakoby se tvůrci občas nemohli rozhodnout kudy kam, ale celkové vyznění je pozitivní. Co zamrzí nejvíc, je opět zprzněný dabing slovenských herců. Můžete mi laskavě někdo říct, který debil vymyslel a protlačil onen dementní jazykový zákon? No nic. Na Zázračný nos se rozhodně dalo dívat, i když mezi vánoční stálice, na které bych se každoročně těšil, se asi nezařadí. ()
Reklama