Obsahy(1)
V jednom hotelovém pokoji se zabydlel ďáblík. Nyní se má v pokoji ubytovat nový návštěvník a to se ďáblíkovi nelíbí. Návštěvníkovi tudíž připravuje všemožné peripetie pomocí přemisťování nábytku. Vše nakonec přeroste v zuřivý boj... (Stegr)
Recenze (38)
Vzhledem k roku vzniku je až s podivem, že ty moc hezky udělané efekty mohou konkurovat leckteré dnešní ptákovině. Dokonce i těm obohaceným o nepovedené digitální efekty. Taktéž by si mnozí soudobí tvůrci měli vzít příklad z dialogů a celkově se zamyslet nad tím, zda by nebylo lepší točit film němý, než plný bezúčelných prázdných keců. Každopádně, jak už stopáž napovídá, není to žádný dlouhošáhlý epos s půl miliardou postav a zapeklitými sociálními vztahy. A co jinak hodnotit u takovéhoto prehistorického dílka? Klepající se obraz je tak nějak normální. Světe div se, před sto a deseti lety. Rozhodně pozitivní bylo, že to není nijak tmavý a s obtížemi rozlišitelný, jako se u některých předpotopních filmů stává. Kulisy hezký, kostýmy nic moc, hlavně ten Imp, dupačky, kapuca a falešný plnovous... hm. Alespoň že dovedně poskakoval a dokonce tu je i několik speciálních efektů. Dobrý, o to více, když si člověk uvědomí, že Georges Méliès neměl k ruce veletucet poskoků a dalších slouhů a infrastruktura audiovizuální mašinérie vlastně neexistovala. ()
Groteska v zárodečném stavu. ()
Bláznivá izba "1408" v roku 1905, kde z čertom nie su hrátky. /90%/ ()
Čertík připomínající opičku působí roztomile, ale pak Meliés "nečekaně" nasadí své oblíbené stop-motion triky a snímek je rázem pohřben nudou. O hororu opět nemůže být v žádném případě řeč. ()
Pokud bych si pronajal pokoj i s načerno ubytovaným Ďáblíkem, tak bych si to s ním užil, protože s týpkem, který umí proskakovat dveřmi, nechat mizet předměty či množit židle zkrátka musí být zábava. Nicméně nový nájemník se s ním pustil do předem prohraného souboje a mě tím rozhodně pobavil. ()
Další triková hříčka génia raného němého filmu. Celý příběh začíná příchodem cestujícího do hostinského pokoje, kde ovšem řádí šotek. V tomto momentě dostává prostor triková kamera, která víceméně „čaruje“ humorné situace. Věci mizí, aby se objevily jinde. Přibývají stejně rychle jako se opět ztrácí. K tomu všemu se ještě zjeví šotek, jenž svými bujarými pohyby a akrobatickým talentem řádí po obrazovce (zmizení uprostřed pohybu není žádným překvapením). Ačkoliv Meliesova tvorba časem upadla do stereotypu, dnešní divák nemá možnost zhlédnout většinu jeho tvorby, a proto se každé režisérovo dílo stává okouzlujícím zážitkem (alespoň pro mě). ()
Už viem kde sa Bryan Singer inšpiroval, pri tvorbe scény utoku Nightcrawlera v Bielom Dome :) ()
Né, že by technická stránka věci nebyla výtečná, hrátky se střihem jsou slušné a jakýsi čerstoďáblík, co nebohému hotelovému hosty vyvádí různé piškuntálie a alotria svou práci zvládá slušně, jenže variace na totéž jsem už z téhle éry viděl několikrát a většinou to bylo o něco zákeřnější a propracovanější. ()
Méliés měl už pravděpodobně vrchol za sebou, nicméně pořád je co obdivovat a pořád nám vrtá hlavou, jak mohl někdo v roce 1905 provádět s kamerou a nůžkami takové kousky... ()
80% - Tohle mě snad v hotelovém pokoji nikdy nepotká... :) ()
Teď už tak trošku chápu proč se vedou spory o tom jestli se Chomón se svým La maison ensorcelée(1908) neinspirovalo právě tady. Ale mě je to popravdě fu(c)k. Pokud bych měl tyhle dva počiny porovnávat tak trikově je určitě bohatší Chomónův La maison ensorcelée. Tím však nehaním práci Georgese Mélièse. Už jsem měl tu čest vidět od něho Le Manoir du diable(1896), kterýmu jsem dal 5 hvězd. Jde o krátkometrážní počin jenž lze považovat za historicky první filmový horor všech dob. Tímle si u mě Méliès vysloužil 4 hvězdy. ()
Ale pane režisére, to už tu přece bylo před osmi lety! L'Auberge ensorcelée je dokonce i nápaditější. Technicky trošku vyspělejší Černý ďábel je, jsou zde dvě postavy, v Zakleté hospodě si Méliès vystačil ještě sám. ()
Georges Méliès a jeho klasická filmová atrakce němé éry. Na poli pouhých čtyř minut se Mélièsovi podařilo rozehrát zábavnou taškařici, ve které ďábel straší zákazníka v hotelovém pokoji. A nebyl by to Méliès, kdyby ve filmu nepoužil zvlášní efekty. V tomto případě jde o tvůrcův oblíbený stop-motion trik, jehož genialitu dokazuje fakt, že se téměř totožný trikový proces používá i v dnešní době (z posledních filmů Mrtvá nevěsta nebo Wallace a Gromit), tedy nějakých sto let od jeho vzniku. Le Diable noir je klasickým zástupcem filmů doby, kdy na film ještě nebylo pohlíženo jako na komplexní umělecké dílo s možnostmi vklínění hlubších podtextů, ale jako na atrakci a technologický zázrak, proto jsou zde upřednostněny právě trikové prvky filmu. ()
Divím se, jak je tento snímek propracovaný. Georges Méliès je skutečný technicky trikový mistr v oboru. Opravdu - zábava zaručena. ()
Méliès byl prostě hračička a Scorsese o něm natočí takovou krávovinu. :( ()
Nádherně rozpustilá čertovská groteska. ()
Bláznivé trampoty so začarovaným nábytkom, ktorý mení svoje miesto. ()
Další úsměvná groteska z dílny génia Georgese Mélièse a opět mistrné dílo. Tento průkopník věděl jak pobavit své diváky a přestože to není až tak mysteriózní jako jindy, ani tady ďábel nezahálí a tentokrát si pekelně pohraje s nebohým hostem. ()
"Černý ďábel" se s pomocí filmových triků snaží přivést k šílenství fousatého nájemníka hotelového pokoje. ()
Pri Mélièsových filmoch je stále načo sa pozerať. V tomto prípade, ale nemá snímok príliš zábavný charakter. ()
Reklama