Scénář:
Hitoši ÓneHudba:
Satoru KósakiHrají:
Suzu Hirose, Masaki Suda, Mamoru Mijano, Micuru Mijamoto, Šintaró Asanuma, Tošijuki Tojonaga, Júki Kadži, Kana Hanazawa, Takako Macu, Fumihiko Tačiki (více)Obsahy(1)
Je léto, období festivalů a chlapci v jednom přímořském městě mají velký problém. Musí zjistit, jestli když vybuchne ohňostroj, zda je při pohledu ze strany kulatý, nebo placatý. Aby toho nebylo málo, tak se do cesty jejich plánu připlete dívka jménem Nazuna Oikawa, která se právě ten den rozhodne utéct z domova a kterou dva z chlapců, nejlepší kamarádi Yuusuke a Norimichi, tajně milují... (Jeoffrey)
(více)Recenze (7)
Jako pokud si seženu konečně anime, po kterým prahnu dost dlouho a vyjede z toho tohle, tak jsem spíš zklamanej. Animace a hudba 5/5, na to už si Japonci potrpěj celkem dost. Ale nečekal jsem tak ujetej průběh a částečně i příběh. To, že se to táhne, asi jako Zeman s vozítkem na Čínskou přehlídku, to bych zkousnul. Nechápu ale, proč je hlavní holčičí postava větší o hlavu (i kdyby to měly bejt ty boty, tak je větší). Hlavní hrdina pak působí fakt divně a člověk si spíš myslí, že si s ním frajerka slušně zahrává. A jak už tady někdo píše v komentářích, jen těžko uvěřitelný ty city, co tam předváděj. Konec je totálka mimózní, asi jako film Donnie Darko...pro mě se oba utopili, protože ona byla nešťastná, že odjede z města a on měl svou bohyni...pokud uvažujete na tohle kouknout, tak si to popřeskakujte na scény s ohňostrojem, ty za to stojej... ()
První věc, kterou musím hodně vyzvednout je hudba, takhle povedený hudební doprovod mě dokázal dosti účinně okouzlit a vyhnal zážitek o stupínek výš, než jaký by byl, kdybych si hudbu odmyslel. Další věc, která mě zaujala byl samotný příběh, jistě variací na téma "coby, kdyby", kde si autoři pohrávají s časem a realitami jsem už pár viděl, ale tady to bylo kvalitně seskládané a mělo to své kouzlo (třeba už jen ten nápis "If" uvnitř té koule...). Co se postav týká, tak byly sympatické, ale nějak jsem z toho necítil tak silnou chemii jak bych si představoval, také mi bylo trochu líto Yuusukeho, sice udělal něco, co vám žádná dívka neodpustí, ale nějak si naivně říkám, že jeho částečná motivace byla v tom, že věděl, co Norimichi k Nazumě cítí - alespoň si to chci myslet, protože pak by jeho chování bylo pro mě mnohem logičtější a mohl bych prohlásit, že mě nenaštval... Další věc je animace, některé obrazy jsou nádherné, třeba některé variace na ohňostroj, záběry na krajinu, ale jindy je to díky CGI trošku rušivé a skoro až nehezké (třeba jízda na kole). No a co jsem si z filmu odnesl, asi hlavně to, že možností je vždy spousta a že když něco opravdu chceš, pak po tom musíš minimálně natáhnout ruku... Stejně tak doufám, že jsem vše správně pochopil a že konec vůbec není tak otevřený, jak by mohlo někoho, kdo nedával pozor napadnout. Líbilo se 7/10 ()
Asi chápu, kam tím příběhem autor mířil, ale zpracování je na úrovni ospalého skeletona. Jak píše Jeoffrey, hudba je pěkná, možná až tak, že bych si poslechl OST. Ale celkový peace filmu je tak loudavý, že jsem to chvilkama prostě posunoval a po 5s intervalech přeskakoval. Příběh vypovídá o "co kdyby" a po vzoru Toki o kakeru shoujo zde máme předmět, který když hodíme, tak se vrátíme trochu do minulosti. Bohužel, jedno z nejhůře "vracení se časem" zpracovaných anime filmů, co jsem viděl. Na druhou stranu musím vyzdvihnout naprosto a enormně krásnou animaci v určitých momentech. Ne detailní, ne naprosto ladnou, ale překrásnou. Už jen kvůli tomu bych lidem doporučil se na snímek podívat. Pokud však hledáte hlubší příběh, který vás něčím osloví nebo poučí, tak mkrněte po něčem jiném. Toto je tak ke snídani s rohlíkem s máslem a medem ;-) Fly fly miracle ball... 48 % ()
Už co se mi do ruky dostal trailer na tento snímek, jsem měl jasno, že ho musím vidět - protože cestování časem. A po roce jsem se konečně dočkal i BD verze! No, začnu tím, že Shaft odvedl opět zajímavou řemeslnou práci, která je znát ale jen na designu charakterů a některých záběrech typu „zlámaný krk“. Není to v každém případě Shinkai, takže se nekonají úplné vizuální orgie, ač je celek velmi pěkně zpracován. Těch pár 3D modelů postav hlavně ze začátku nebylo pro oko lahodících (asi cíl ušetřit), naštěstí se dají vzhledem k chudému užití prominout. A výtečný hudební podkres zaujme v první řadě. Ale teď příběh. Jak jsem očekával, pracuje s konceptem „kdyby“ a hlavním nástrojem pro cestování v čase je ona podivná skleněná koule. O to víc paradoxní, že mě nejvíc zajímala teorie placatého, či kulatého ohňostroje, která... nebudu raději zbytečně prozrazovat, jak dopadla. Že by každopádně narážka na popkulturní „kulatou x placatou Zemi“? V každém případě, skoky v čase zajímavé a navozující správné napětí z toho, co se stane a co to ovlivní. Plus doslovné střípky možných realit - krása! Na druhou stranu, vývoj vztahů mezi postavami byl velmi chabý a i když bylo jasné, co hrdina cítí k hrdince, naopak to spíš vzbuzovalo otazníky. Vlastně bylo těžké si udělat jakýkoliv vztah ke komukoliv dalšímu, než ústřední trojici. I když... ono to asi nebylo nakonec třeba. Pozdější vývoj děje postoupí z vcelku přijatelné a uvěřitelné reality do zbytečně natahovaného absurdna a konec jsem upřímně nepochopil (jinak řečeno, pořád teoretizuju, jak to vlastně dopadlo - což by měla správně takováto filmová jednohubka říct víc přímo). Takže na závěr - má očekávání to nepředčilo. Nečekal jsem, že se bude jednat o něco výjimečného, ačkoliv jsem v to doufal. Cestování časem jsem dostal, nějaké napětí taky, nenudil jsem se, ale mohlo to být mnohem lepší. 70% ()
Ale...prečo? Prečo takýto námet je takto príšerne nevyužitý? Prekopať scenár, natiahnuť stopáž o cca 20 min. s hlbším vysvetlením a prehĺbenou psychológiu hlavnej dvojice, vyškrtnúť ten zbytočný zvyšok nefungujúcich postáv (vrátane ich občasnej otáznej logiky), dať tam viac emócií, a mať krajší vizuál, bolo by to úžasné. Avšak, väčšina postáv tam nedáva dejovo zmysel, hlavnej dvojici som tú lásku akosi nevedel pochytiť, pýtal som sa "prečo"? Necítim medzi nimi nejakú iskru (i keď samotné postavy ju akosi postrádajú), nejaké emocionálnejšie dialógy k sebe navzájom, skrátka boli zamilovaní na základe toho, že boli v jednej triede a chcel to scenár. Huh? Dejovo tiež chýba pevnejšia štruktúra a jednotlivé momenty sa strácajú, akoby neboli dotiahnuté. Najironickejšie je, že práve takýto námet by som natočil ja sám: Jeden deň, možnosť tvoriť svet podľa želania, a to všetko pre lásku dvoch ľudí. Naozaj ma mrzí, že Učiage hanabi nebolo dotiahnuté, malo potenciál byť veľkou vecou, ktorá by sa stala jednou z mojich topoviek života. Úplne som videl, akoby sa jednotlivé momenty dali zlepšiť a prehĺbiť. ()
Mám rád takéto filmy s mysterióznymi prvkami, kde veľa krát nechápem čo sa deje a možno ani sám autor nevie. Sú strašne zaujímavé, otvárajú predstavivosť a nedajú sa predvídať. Problém tohto filmu som teda nevidel v dejovom chaose a nevysvetlených myšlienkach. Pre mňa bol problém správanie postáv, vývoj vzťahov medzi nimi a celkovo postavy samotné boli predstavené veľmi plytko, bez nejakého náhľadu do ich vnútra. Išlo to spraviť oveľa lepšie. Veľmi sa mi páčil koniec a takisto záverečný soundtrack je skvelý. ()
Nemůžu říci, že bych byl zklamaný. Po všech těch průměrných recenzích jsem ani nečekal takovou pecku jakou je třeba Kimi no Na wa, avšak i Uchiage hanabi mě dokázalo svým způsobem chytit za srdce. Uznávám, že je zde mnoho nevyužitého potenciálu, který by se dal zajímavě rozvíjet, a z konce jsme asi všichni rozpačití, protože si můžeme jen domýšlet, co se asi tak stalo. Přesto mě dva logické scénáře napadají. Příběh byl zajímavý svojí myšlenkou "moshi ore ga" ("kdybych býval"), kdy hlavní protagonista Norimichi lituje toho, že neučil určité rozhodnutí když se něco špatně semlelo, aby mohl zůstat s Nazunou, kterou miluje. Prostřednictvím malé svítivé skleněné kuličky, kterou Nazuna předtím našla v moři, dokázal nějakým způsobem měnit čas a prostor, takže se např. vrátil do blízké minulosti a změnil svoje rozhodnutí. V kuličce byl nápis "if", takže stačilo vyslovit přání a hodit. Možná je tento film tak geniální, že ho většina lidí ani správně nepochopí, a to mu sráží rating, kdo ví. Přesto vše se mi toto movie líbilo, a to zejména po grafické a hudební stránce. Celkový dojem trochu kazil dabing, který mi přišel poněkud neohrabaný, hlavně u chlapců. Avšak nikdy bych se k tomuto filmu nedostal nebýt přenádherného cover songu od japonské zpěvačky DAOKO, který zazněl úplně na konci. Na youtube si právem vysloužil 230 mil. zhlédnutí a 1 milon lajků. Posuďte sami. https://www.youtube.com/watch?v=-tKVN2mAKRI&list=RD-tKVN2mAKRI&start_radio=1 ()
Reklama