Tvůrci:
Bruce MillerHudba:
Adam TaylorHrají:
Elisabeth Moss, Alexis Bledel, Madeline Brewer, Amanda Brugel, Ann Dowd, Clea DuVall, Joseph Fiennes, Jonathan Malen, Max Minghella, Yvonne Strahovski (více)Epizody(13)
-
June (S02E01)
-
Neženy (S02E02)
-
Přítěž (S02E03)
-
Jiné ženy (S02E04)
-
Zrnka (S02E05)
-
První krev (S02E06)
-
Poté (S02E07)
-
Ženská práce (S02E08)
-
Chytrá síla (S02E09)
-
Poslední obřad (S02E10)
-
Holly (S02E11)
-
Po porodu (S02E12)
-
Slovo Boží (S02E13)
Obsahy(1)
Dramatický seriál ověnčený cenou Emmy se vrací se svou druhou řadou, která se točí kolem Offredina těhotenství a jejího neutuchajícího boje za vysvobození svého dítěte z dystopických hrůz Gileádu. "Gileád je ve vás," to je oblíbené rčení tety Lydie. Ve druhé řadě budou Offred a ostatní postavy bojovat proti této temné pravdě, nebo jí naopak podléhat. (HBO Europe)
(více)Recenze (48)
Co se týče děje, zůstává pro mě druhá série lehce slabší. Šokovat v jistých směrech dokáže neustále, jen už zde není tak silný feeling jako z jedničky. Byla bych ale sobec, kdybych dala méně než pět hvězd. Kvalitu si to drží stále na vysoké úrovni a poslední díl je skvělou tečkou na závěr! Praised be. ()
(komentár môže obsahovať nepodstatné SPOILERY) Niektoré srdcervúce scénky z minulosti mohli byť nahradené vysvetlením fungovania rôznych frakcií. Ešte ani na konci druhej série nevieme vlastne, ako funguje Mayday, rebeli a dokonca ani Sons of Jacob, ktorí stoja za vznikom Gileadu. Už od prvej série mám akúsi slabosť pre Emily („Pravé požehnání byla ta bomba. Všichni, co pomáhají Gileádu, si zaslouží smrt.“) a trochu aj pre Almu, ale každá postava má svoj presvedčivý špecifický charakter, čo umocňuje neustále napätú atmosféru. Trochu nerozumiem, prečo si autori zvolili rustikálny štýl prostredia, ktorý sa už nepoužíva a príbeh je predsa o budúcnosti. Každopádne tam nevidím žiadne feministické gýče. To, čo tam vidím, je klérofašistická junta, ktorá sa za akúkoľvek cenu snaží navrátiť tzv. tradičné hodnoty, a rozmýšľam, koľkí z politických náboženských fanatikov okolo nás by pristúpili k "záchrane spoločnosti" podobnou formou. Je to celkom depresívna psychologická sonda do vašej hlavy. A zároveň je to tematicky presným opakom seriálov strašiacich depopulačnou agendou (Utopia a pod). ()
Po konci první série jsem se bál, že půjdu s hodnocením té druhé povážlivě níž a nenaplnilo se. Po konci druhé mám stejnou obavu ze série třetí. Druhá série je akčnější, víc tlačí na pilu, jak po stránce emoční, tak po stránce různých zvratů dějových i charakterových. Bavila mě od začátku do konce. Bohužel velkou kaňkou je samotný závěr série, který je (asi zvlášť pro mě, jakožto představitele té odpornější půlky lidstva) trochu těžce akceptovatelný a pochopitelný a tolik mě ani neláká výlet do série třetí (kterou ale samozřejmě absolvuji). Navíc bych si dokázal velmi snadno představit pokračování děje a nebylo potřeba takhle trapné tečky. Svět Gileádu je i nadále fascinující a skvěle vytvořený. Samozřejmě i nadále (respektive ještě víc) je tu přítomna otevřená feministická propaganda, tak silná, že jsem to v takové míře asi v žádném jiném audiovizuálním díle neviděl, ale s tím už se ve druhé řadě počítá, tak to asi ani nemá smysl kritizovat. Přestože se mi tedy série líbila, považuji za velmi inspirativní komentář uživatele 3497299, který skvělým způsobem a konkrétně poukazuje na sporné momenty druhé řady, doporučuji přečíst. ()
Lubi sa mi, ako je vystavaný príbeh, ale ťahá sa to neskutočne dlho. Prakticky zápasím s každou sériou a pochybnosťami, či som urobil dobre, keď som sa do tohto seriálu vôbec pustil. Miešajú sa vo mne pocity nenávisti voči určitým postavám a ich chovaniu spolu s pocitmi sympatizovania, kt je bohužial v porovnaní s tými prvými podstatne menej. A keď už si myslím, že to budem mať konečne z krku, vytasia sa tvorcovia s 3.sériou! Avšak nemôžem si pomôcť, tak nevkusný a idiotsky soundtrack tu už dlho nebol. Čo za chuja ho vyberal... !? P.S Druhá séria podstatne lepšia od prvej, avšak niektorými nekonečne dlhými zábermi dokážu tvorcovia znechutiť i dokonca detskú nevinnosť! ()
Celá druhá séria sa snaží pôsobiť veľmi kompaktne, dodržiavať zvolené, ako inak pomalé, až hypnotické tempo rozprávania (vážne nie určeného pre každého), jednotný vizuálny štýl a stále viac a viac sa dostávať do myslenia a cítenia všetkých zúčastnených. Sympatie k nim sa menia každú epizódu, niekedy logike ich činov nemusíme v prvom pláne chápať, ale nakoniec sa v zlomovcýh okamžikoch o nich dozvedáme najviac. Herci sa s postavami zžili natoľko, že sa mi nechce veiť, že sú schopní z nich v civile vystúpiť. Na prekreslenie fikčného sveta mi zatiaľ bohato stačí súkromie jednej rodiny a občasné výlety do iných komunít a rodín, prípadne do Kanady. Ide o "Príbeh služobníčky", takže osobne mi nejaké hlbšie osvetľovanie politiky a iné detaily fungovania Gileádu nechýbajú, dostatočný obrázok štátu zo základných, inak nesutále pripomínaných pravidiel sa dá urobiť aj zo zobrazeného. Len by ma zaujímali ako bonus medzinárodné vzťahy Gileádu napríklad so Severnou Kóreou... ()
Přesně, jak píše uživatelka MikyAff, jen s tím drobným rozdílem, že já zůstávám pevně na čtyřech nohách, pardon vlastně na čtyřech bodech. Není to vůbec špatné, ale neděje se tu nic (ve druhé půlce vůbec nic až na konec), co by se mi nějak extra vrylo do paměti a abych byl zcela upřímný, jestli bude ještě někdy další řada, budu se moc dlouho rozmýšlet, jestli do toho ještě půjdu. ()
Nemůžu říct, že by 2. série byla horší než ta první. Soft restart celého příběhu nezklamal a celkově byl příběh série jakožto pohledu na mateřství kompaktní a udržel si své drama a dojemnost až do konce. Konec je asi hlavní diskutabilní moment, který publikum buď rozdělí nebo celkově naštve a zklame. Mě nepotěšil, ale celou sezónu tím nezatratím a počkám si, až co to bude znamenat pro třetí řadu. Scéna znásilnění taky nebyla zlatý moment (pro příběh/postavy zbytečné a částečně exploitativní).Vztah June a Nicka se ukázal jako srdce celé řady, který pohání spoustu rozhodnutí June. Pro mě nečekané a příjemné překvapení Nicméně co Handmaid dělá takovou seriálovou ikonou jsou především herecké výkony. 7 nominací Emmy budiž důkazem. Moss, Strahovski a Bledel.... absolutně perfektní.Stejně jako režie Kari Skogland. I když příběh už překročil rozsah knihy, pořád má co nabídnout. Především v dnešní Trumpovské éře. ()
Druhá řada je o něco slabší než první, protože je na ní prostě vidět snaha, aby se nic důležitého nestalo a celá sága se jim nechýlila k závěru hned po prvních pár řadách. Herecky tomu opět kraluje Elisabeth Moss, která toho často dokáže odehrát spoustu jediným pohledem, ale velmi dobré jsou i další: Yvonne Strahovski či Alexis Bledel. Muži se sice tváří, že tomu vládnou, ale pro seriál to neplatí, tady jsou naopak ve stínu ženských postav. Možná nebylo třeba ani tolik flashbacků (70%). ()
Z první sezóny jsem sice nebyl nadšený, ale byl jsem spokojený, druhá řada na mě proto působila jako úder klackem přes hlavu. S výjimkou dvou epizod šlo o strašlivým způsobem natahovaný příběh, v němž se tvůrci vykašlali na atmosféru, která se v první sérii tolik povedla, i na logiku a všechno vsadili jen na hru na city a vyplňování obrazovky detaily na obličej Elizabeth Moss. Byla to zoufalá nuda, jediným pozitivem je to, že se nemusím příliš rozepisovat, vše podstatné už přede mnou napsali KM Phoenix a bubun, kterým tímto děkuji. ()
Zatím musím konstatovat, že druhá série je o dost lepší než první. ()
Druhá série se mi líbila méně. Z jakých důvodů? Budu trochu spoilerovat: jednak pro to, že vím, že hlavním postavám se nic nestane a tudíž nejsem v napětí zda například nějaký hřích proti Gileádu jistá služebnice přežije či bude řádně a trvale potrestána. Udělá se jí jen ty, ty, ty, aby pak nic čím se vyhrožovalo nebylo dodrženo a příběh měl štastnější konec. Totalitu odnášejí jen vedlejší postavy, jiné mohou libovolně utíkat a zase se vracet, atd. Další věc, která mi dost vadí, je nedodržování zásad a logického jednání postav.Velký spoiler, prosím nečtěte, pokud hodláte sérii dokoukat do konce: Offred se kupříkladu nesmí svého porozeného dítěte ani dotknout, její paní se nemůže dočkat až z domu služebnice vypadne, protože se ty dvě nemusí a protože velitel a jeho paní dovolili Offred až příliš a služebnice jim zvlčila, a když z domu konečně odejde, hned je pod nějakou záminkou Offred vrácena zase zpět jen pro to, aby si mohla svojí dcerku unést za hranice do svobodnější země, dokonce tak dělá se svolením paničky, která přitom na dítěti urputně visela. Podobné obraty, ačkoli mají svůj menší důvod, jsou dost nepravděpodobné a hlavně štvou. TOTALITA FUNGUJE JEN KDYŽ SE TO TVŮRCŮM HODÍ, NAPĚTÍ A STRACH O POSTAVY SE TUDÍŽ VYTRÁCÍ. A nakonec mi vadí i to, jak se série místy vleče. Sledovat v jenom dílu jak hlavní postava běhá ze schodů nahoru dolů a v jiném díle zase hodinu rodí, to mi příliš nebere. ()
Druhá série se mi líbila o kousek vice než ta první. Možná to bylo tím, že to bylo méně June, ale vice Offred, která mi přišla zajímavější než spousta flashback, které byly v první sérii, ale chápu, že jsme se s postavou June museli nějak seznámit. Celkově mi Offred tuhle sérii přišla zajímavější a jiná a proto mě to asi bavilo vice. A konec mě asi jako všetčinu strašlivě nas*al. Zachovala se jako sobecká mrcha a tolik lidí vystavila nebezpečí, ale stejně se šíleně těším na další sérii, už bych jí tu chtěla mít! ()
2. série je kvalitativně velice blízko první sérii, takže úplně nejsem schopna posoudit, jestli byla z nějakého hlediska lepší nebo horší. Příběh je od začátku dost poutavý, tvář Gileádu je ještě temnější, než jak ji známe. Flashbacky osvětlují nové poznatky z minulosti a máme tu zde i několik twistů, které ovšem neměly tak velkou váhu na důležitosti a moc se bojím, že předvedeným závěrem bude mít The Handmaid's Tale tendenci se natahovat, protože už tak jsem četla o stížnostech diváků, kteří četli i předlohu, že se seriál začíná scénáristicky vymykat a dokonce jsem se doslechla, že pokud se mu bude dařit, mohl by dostat řad ještě víc, což by podle mě byla škoda a skončit třetí řadou by bylo optimální, abychom nedostali podobný případ jako u The Walking Dead, kde už se jen vaří z vody a propírají se ty stejné zápletky dokola. Na žánr Služebnice tři série a dost, protože nevím, jak dlouho bych zvládala tu tíhu a depresivní pocity. ()
Solidní pokračování, ale zdá se mi to příliš natahované. Příběh Emily a Sereny je opravdu pecka. Závěr série výsměch a June mě sere čím dál víc. Vlastně jí ani hezký konec nepřeji. ()
Já nějak nevím... někomu to přijde jako depresivní seriálové veledílo a já se u toho nudím. Tempo je šíleně pomalé, hlavní hrdinka neumí hrát a svými ksichty mně jenom vytáčí. Pozitivní ovšem je, že druhá řada je lepší, než ta první, má zajímavější příběh (který je navzdory tomu, co jsem napsal, i živější a akčnější), flashbacky byly některé taky fajn, ten svět je pořád zajímavý, ale... na třetí sérii se už asi dívat na 97% nebudu. Fakt mně to pořád nijak nebere. Takže ano, na čtyři hvězdy to opravdu je, ale jinak je to takové nijaké. ()
Ten seriál konečne v druhej sérii dostal srdce, dušu, gule a rohy! Ďaleko, ďaleko lepšie ako séria 1. ()
Totální hovadina. Celkově mě mrzí kvalitativní propad druhé série oproti té první. Na tohle bylo utrpení koukat. Ani ne tolik kvůli obsahu, ale hlavně kvůli formě - neustálé dlouhé pohledy všech zúčastněných, milion flashbacků, nelogičnosti - hlavně ke konci série, až se mi vnucuje myšlenka, že ta druhá série se moc nedrží knižní předlohy (maximálně rozehrává načrtnuté příběhy vedlejších postav apod.), a pro netalentovanost tvůrců + honbou za výdělkem je scénář odfláknutý a vaří z vody. Všechno se nedá postavit na efektu a divák se nedá šokovat donekonečna. Ale nečetla jsem to, tak jen tipuji. Každopádně většina dílů byla pro mne utrpením, které si příště odpustím. Jo, a Elisabeth Moss taky nějakou dobu vidět nemusím, ještě teď mě děsí vzpomínka na neustálé closeupy na její obličej. ()
Opravdu až úmorné tempo (hlavně prvních) epizod se zúročilo proniknutím do zmučených duší lidských práv i důstojnosti zbavených postav a poodhalením větších kousíčků minulosti, (z)řízení a ideologie Gileádu, náboženské totalitní diktatury. Většinou právě z konfliktu s represivními, zrůdně pokroucenými (a jednoznačně sexistickými) zákony vyplynuly ty nejsilnější emoce (např. epizoda s "přátelskou" návštěvou gileádské delegace ve svobodné Kanadě). Z filmařského hlediska nenacházím výtky, snad jen ta již zmíněná rozvláčnost, vyznačující se mj. dlouhým zkoumáním vnitřního rozpoložení z detailů tváří, ponejvíce samozřejmě té (ne dvakrát atraktivní) Offrediny. ()
"This country is going down the fucking tubes. It's time to get out in the street and fight, not just play house." ()
Druhá série Příběhu služebnice ve všech směrech upadá. Ačkoli je zajímavou otázkou, nakolik na tom nese podíl Margaret Atwoodová, jelikož se na celém projektu autorka předlohy tvůrčím zp. podílí, pátrat po odpovědi raději nebudu. Každopádně: - Emocionálně přepjaté a citově vyděračské. Často platí, že message byla doručena (nejedná se ostatně nikdy o žádné složité poselství), ale je třeba v divákovi indukovat ještě patřičné emoce. Obvykle za přispění odpovídající hudby. Celkově natolik přímočará a průběžně vnucovaná snaha, že je díky ní seriál občas k nesnesení. - Myšlenkové zploštění: všechny ženy jsou nakonec oběti, zatímco původci všeho zla v Gileadu jsou samozřejmě jen muži – viz systematická práce na polidštění a zesympatičtění Sereny Joy Waterford, které je za hranou psychologické uvěřitelnosti a základní charakterové konzistence. Viz také uvedené rčení, že zatímco muži se bojí, že je ženy zesměšní, ženy se bojí, že je muži fyzicky napadnou – zde aplikováno triviálně (to samé se mimochodem v podobném kontextu objevuje v jinak lepším seriálu The Fall). - Spousta nesmyslů a logických lapsů – například proč disidenti žijící v Kanadě už dávno nenatočili dokument s osobním svědectvím, když se ukáže, že pro radikální změnu postoje Kanadské vlády v jednání s Gileádem stačí zveřejnit svědecké dopisy trpících gileádských žen, u nichž lze beztak jen stěží dokázat původnost? Proč gileádská vláda posílá zlobivé plodné ženy po jednom porodu zemřít do pracovních táborů, když jsou tak strašně vzácné? Proč je tak jednoduché pro Serenu Joy zfalšovat Waterfordův podpis a zničit tak jednoho nebezpečného a vysoce postaveného gileádského politika, aniž by se na celou věc v krajně paranoidním prostředí přišlo? Třeba tak, že Serenu Joy daný politik, kterému muselo být jasné, že k falšování podpisu došlo, prostě také neudal? - Protagonistka se sice tváří jako badass, ale obávám se, že na tenhle zádumčivý pohled se redukoval také celý její charakter. Lze pochválit rozvíjení motivu stockholmského syndromu, ovšem nelze pochválit, že se tak zřejmě stalo ze strany scénáře neúmyslně a místo toho jde o výše popsanou dichotomii women are good/men are bad. S tím také souvisí podivně traktované motivy mateřství, které je zde ukazováno v tajemné spřízněnosti s dítětem, bez nějž dítě i matka hyne, přičemž je k tomuto poznání ze strany některých postav zřetel pouze jednou a jindy už zase jakoby neplatil. - Debilní scénáristické berličky na způsob nové postavy, která se objeví v závěru, a způsobí zásadní zvrat, či naopak nevyužití postav stávajících. S tím také souvisí natahované a nesmyslné scény, které jsou v celém seriálu jako přílepek, neboť nic nového nepřinášejí – ani významově, ani narativně – přičemž jsou někdy i vnitřně nekonzistentní s charakterem postav. Například, když June přožije díky podivným výčitkám svědomí jakousi schizoidní ataku, abychom se o ní jako jeden díl báli, že už je úplně mimo a zcela zpracovaná nepřítelem, aby se najednou opět vzpamatovala, přičemž je její vnitřní postoj a stav dění prakticky totožný s tím, který byl aktuální v předchozím díle. - Pochválit lze ovšem alespoň jednu věc: pěkná scéna pokusu o útěk June ve sněhem obklopeném venkovském sídle, která ukazuje, že i přes odhodlání, šanci a prostředky může lidská snaha pohořet na sérii zdánlivých maličkostí. () (méně) (více)