Režie:
Karel KachyňaKamera:
Jan ČuříkHudba:
Luboš FišerHrají:
Rudolf Hrušínský, Veronika Jeníková, Libuše Švormová, Blažena Holišová, Ľudovít Greššo, Josef Somr, Bořivoj Navrátil, Jiřina Jelenská, Miroslav Moravec (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Příběh samorostlého muže, který má prožít zbytek života v nemocniční izolaci. Děj se odehrává v roce 1960 na infekčním oddělení jedné nemocnice, kde je jako bacilonosič izolován starý Prepsl, světoběžník a tulák bez rodiny, člověk s osobitým pojetím svobody. Zpočátku odmítá přizpůsobit se tvrdým podmínkám izolace a několikrát se pokusí o útěk, ale časem naváže přátelství s dezinfektorem Kafkou, uklízečkou Katkou, mladičkou pacientkou Mankou a se svým spolubydlícím, stejně postiženým dědou Bartůňkem. Vztah k těmto lidem způsobí jeho proměnu. (Česká televize)
(více)Recenze (203)
Jeden z nenápadných vrcholů českého filmu. Po každém dalším shlédnutí se mi zdá, že je to ještě lepší, než jsem si myslel. I dnes přidávám další, už poslední hvězdui. ()
Film, který se dá nádherně pozřít a vychutnat třeba jen v audio verzi. Překrásné vyprávění nejen pan Prepsla, jemná režie mistra Kachyni, skvěle doplňující hudba Luboše Fišera a při dobrém stopování filmu, naprosto přesné vyjádření slovního spojení krev a mléko, v podání Veroniky Jeníkové. To vše v lehkém, nádherném dramatu. ()
Kde pa, pan Kachyna umel, malo platny. A pan Hrusinsky jak by smet. Jeden jako druhej, hergot kadet! ()
Nemocniční pokoj u mě vyvolává cosi nepříjemného. A co teprve infekční oddělení, na kterém pacienti mají ve střevech baktérie a serou jak najatí. "Salmoneloza hovnoza", jak neodolatelně pronese ve filmu pan Hrušínský fatální větu, ve mně evokuje jen nutkavý pocit mít tenhle film za sebou. Zkrátka, já se z filmu neposral. Ovšem pozor, to neznamená, že ten film není kvalitně natočený a zahraný. Mistr Kachyna mě, coby diváka, zavřel na pokoj se starou českou hereckou školou, kterou výborně uvěřitelným způsobem reprezentuje zejména Rudolf Hrušínský. Herci okolo něj mu zdařile sekundují, po stránce herecké nemám námitek. Jenže film by to neměl být jen o hereckém výkonu, popřípadě výkonech jednotlivce či více herců, ale měl by také bavit, strhnout. Obyčejný lidský příběh o obyčejné infekční, a dodávám hnusné nemoci, je však plochý, a výrazově málo průrazný. Nedovedu si například film představit bez Hrušínského. Když si odmyslím jeho figuru, je film plný epizodních charakterů, a o to víc vyjde na zřetel jeho málo barvitý příběh. Řemeslně zdatný režisér divákovi nedopřeje, aby si od vůně lizolu a nemocničních halen, tak nějak odpočinul, a jen v jedné restaurační sekvenci, opustíme brány nemocničního zařízení. Film má naštěstí dobře napsané dialogy, a s nimi ten statický ráz příběhu nějakým způsobem plyne. Plyne, ale nepádí kupředu sám, nýbrž ho posouvají herci. Kachyna nikdy neměl cit pro tempo svých filmů. Tento jeho film je zářným příkladem roztahaného filmu, možná nejzdlouhavějšího z jeho režijní filmografie. Práce s herci je až téměř obdivuhodná, jak i z nevelkých rolí dokázal režisér vykřesat něco, co už v soudobé kinematografii delší dobu chybí a chybět bude. Na příběhy obyčejného lidství, na ty byl mistr Kachyna kadet, tentokrát se však zdržel v nemocnici až nezdravě dlouho. Pocit, že ležím na lůžku a chce se mně opakovaně srát se dostavil, a to prosím pěkně, nejsem pesimista, ale zkrátka a dobře, jak jsem tak ležel na tom lůžku a volal "sestři, sestři", tak jsem nevolal jen tak nadarmo. hovno jsem měl v zatáčce, ale co hovno, byl to jenom bublající sajrajt se zvukem připomínající závody Moto GP, ta píča jedna sestřička, mně nepodala bažanta a já byl nucen to pustit pod sebe. No a tak nemám nejlepší vzpomínky na infekční oddělení, kde mně zjistili i další choroby, které doposud nebyly objeveny a vědci je za pomoci mých vzorků bedlivě zkoumají. A musím vám říct, že jsem se styděl, jak jsem se posral. Ta sestřička byla hodně sexy. Uklízela to v rukavicích a smrad to byl, jak když otevřou rigol s hajzlem plným hoven, co nasral otylý člověk za 50 let. Tu sestřičku jsem pak za rok potkal v tramvaji. Hned mě poznala a na celou tramvaj spustila: "Jééé, zdar, to jsi ty, co jsi se před rokem na infekčním posral." No a z ostudy jsem měl vlněnou šálu. Mé hodnocení: 40% ()
Hořkosladký snímek ze života, který hodně sází na výborné herecké mistrovské umění Rudolfa Hrušínského st. s jeho hodně zajímavou postavou bacilonosiče, který neustále utíká ven mezi lidi, má vybroušené dialogy, ve kterých sype moudra a své pohledy na věc. Některé scénáristické kousky se dají nazvat zajímavými, jiné mi přijdou jako taková maketa. Silné a kvalitní 3 hvězdy, 65% ()
Fantastický Ruda Hrušínský mě přesvědčil, že ležet ve špitálu, sic nemocný zato vedle světáka Prepsla, je vlastně fajn ()
Trochu melanchólie, trochu depky, trochu nostalgie a trochu trpkej životnej reality. Pozor, vizita je dráma, na to bacha, nečakajte žiadnu treskutú komédiu, v ktorej bude Hrušínsky hláškovať. On aj hláškuje, ale je to všetko ako keby cez slzy a v podstate smutné. Jeden z vrcholných Hrušínskeho životných výkonov. Vidieť tento film už možno nikdy nebudete chcieť znova, ale určite nie preto, že by sa vám nepáčil. Ono z filmov z lekárskeho prostredia sa ťažko stávajú televízne evergreeny. ()
Spoilery! Bývalý lamač dívčích srdcí a jejich osobní kominík, který se prostříkal celým světem a nasbíral hromadu pohlavních mikropřátel, je najednou donucen strávit zbytek života na několika metrech čtverečních, což se mu nezdá býti dobrým nápadem, a tak se zoufale snaží prchat. Trošku mi snímek připomíná Formanův přelet. V čele snímku stojí skutečně božsky hrající Hrušínský a pár jeho sekundantů. Celý snímek se táhne ve víru jedné obrovské one man show, takže kdo si rád poslechne, kterou slečnu Rudolf za svých mladých let prznil, ten si přijde na své. Na své si však přijdou i ostatní, protože za sexuálními historkami je schovaný hluboký příběh o lidské podlosti a na druhé straně i o nekonečné lidskosti a dobrotě srdce. ()
U Hrušínského nelze pochybovat o hereckém výkonu před filmem, ani po filmu. V posmutnělé vizitě se Kachyňovi podařilo skloubit drama s jemným humorem v nemocničním prostředí dokonale. "Vy prevíti, vy krkouni nenažraný, vy ksindlové, vy kurvy! Teď jste sem přihasili všichni, když víte, že už ho máte z krku, křupani! Máte ho na svědomí, vyžírkové! Vás by měli zavřít na izolaci! Ty vaše bacily jsou ještě horší! Že se nestydíte, poserové! Vy..." ()
Spojenie Kachyňa - Hrušínský nemohlo dopadnúť inak, než vznikom ďalšieho skvelého filmu. A pritom by sa zdalo, že stiesnené priestory nemocničnej izby, v ktorej je nútený tráviť svoj život nebezpečný bacilonosič budú determinovať zaujímavosť a príťažlivosť snímku. Opak je pravdou. Práve tieto priestory v spojení s nedisciplinovaným, slobodu a voľnosť milujúcim pacientom vytvárajú potrebný dramatický rámec pre príbeh vtáka v klietke. Rozohrané ľudské osudy ďalších postáv filmu poskytujú množstvo námetov na úvahy o ľudskej dobrote, láske a solidarite, ale tiež o chamtivosti a sebeckosti. ()
,,Když jsem měl za války průjem, vypil jsem flašku žitné. Jenže teď z každého prdu dělají vědu." Vyprávění pana Prepsla v podání mistra Rudolfa Hrušínského bych poslouchal klidně i do půlnoci. Ač se Kachyňova a Branaldova VIZITA skládá z melancholických a více méně smutných smutných příběhů ze života pacientů jedné nemocnice (a přístup rodiny pana Bartůňka je fakt přímo k pláči), díky optimismu a filosofii hlavní postavy z ní číší neskutečná pohoda. Jde v podstatě o oddechovou záležitost plnou humorných hlášek a svérázných vyprávění, ovšemže mistrovsky napsanou, zrežírovanou a zahranou, a ve které si i náročnější divák nalezne své kvality. Po třech letech jsem si z tohoto filmu už moc nepamatoval a ta lidskost i ten humor mne opětovně uhranuly. Nádhera, pan Hrušínský byl prostě kadet! ,,...jaképak BYL?!" ;-) 90% ()
Člověčenství ()
Smutkem ohávená atmosféra filmu, jehož děj se odehrává v nemocničním prostředí. ()
Jedna z českých klasik, kde exceluje jako vždy dokonalý Hrušínský, jehož buldočí výraz bez známky smíchu sedí k celkovému vyznění snímku perfektně. ()
Krásný Film. Nádherá, skvostná role pro Rudolfa Hrušínského. Jeho hrdina svým pábením silně připomíná Hrabalova strýce Pepina. Je přitom o dost civilnější, čímž krásně vyvažuje komiku a pábitelství tragikou. Rozhodně jeden z nejlepších Kachyňů vůbec. ()
Velmi dobrý film s parádním scénářem a geniálním hereckým přednesem Rudolfa Hrušínského, který vyčnívá nad všechny a nad všechno. Ale abych mohl film hodnotit maximálně, chce to podle mého trochu víc, než jen Rudolfa Hrušínského. ()
Film, který stojí a padá s hereckým výkonem pana Hrušínského, jemuž ostatní jen přicmrndují (ok, Jeníková ještě ukáže kozy a bobra). Jako sonda nejen do života svérázného muže, který je shodou náhod bacilonosičem, ale i životů lidí na klinice, je to však pojato velmi solidně, nebál bych se říct lidsky, s jemně rozehranou psychologií i náznaky sociální kritiky, včetně myšlenek o touze po svobodě. ()
Kruté až do samého konce... Celkovou dramatickou stavbou příběhu dosti nevybíravý film. Onu „lidskost“ (nedefinovatelné, ale často mě při sledování napadlo) naplňuje vcelku jedině úžasný Rudolf Hrušinský. Kachyňa jakoby celý čas metal blesky a hledal nejzbědovanější rohy nehostinné nemocnice, přičemž mu Hrušinský odpovídá aktivitou a touhou nepodřídit se osudu. Naturalismus prostředí funguje, jak bývá zvykem u podobně orientovaných námětů, od jemu podobných je pro mě přidanou hodnotou právě titulní kreace. Ostatní v Hrušinského stínu dělají, co musí, zatímco velký živel se pokouší o marný „přelet“. Jsou daleko povzbudivější filmy, přesto bych se nebál tomu věnovat ještě jeden „šedý večer“... ()
Podle mě jeden z nejlepších Kachyňů...ne-li nejlepší. ()
Už jsem to viděl asi podesaty a čím dál víc se mi to líbí. ()
Reklama