Režie:
Karel KachyňaKamera:
Josef IllíkHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Martin Štěpánek, Petr Štěpánek, Otakar Brousek st., Jana Hlaváčová, Slávka Budínová, Milena Dvorská, Jana Švandová, Petr Kostka, Carmen Mayerová (více)Obsahy(1)
Biografický film na motivy knihy André Mauroise o pestrých životních osudech legendárního i rozporuplného francouzského spisovatele Alexandra Dumase staršího natočil podle scénáře Jaroslava Dietla v roce 1971 režisér Karel Kachyňa. Co říci o největším vypravěči ve francouzské historii? Alexander Dumas starší je šarmantním, ale chudým mladým mužem, který ve dvacátých letech devatenáctého století přichází do Paříže a dá se do královských služeb. Je přijat jako písař, a od chvíle, kdy vezme pero poprvé do ruky, je jeho osud zpečetěn… Ústřední postavu spisovatele ztvárnil přesvědčivým výkonem Martin Štěpánek, jenž vystřídal několik hereckých poloh – od mladého a ambiciózního Dumase, začínajícího písaře, přes literáta na vrcholu sil, oddávajícího se bujarým večírkům a krásným ženám, až po unaveného a vetchého starce na sklonku života. Zajímavostí snímku je také fakt, že v roli Dumasova syna stanul o rok mladší bratr Martina Štěpánka – Petr Štěpánek... Kniha André Mauroise byla zpracována již v roce 1970 jako třídílná televizní série v režii Jaroslava Dudka s názvem Alexander Duma starší s Vladimírem Menšíkem v hlavní roli. (Česká televize)
(více)Recenze (38)
Presto, ze film misty muze pusobit televizne, tak vtip, kterym oplyva a lehkost vypraveni je vynikajici! Uzasne dialogy. Opravdu jsem se bavil, i kdyz jsem to pred zhlednutim vubec necekal. ()
O Alexandru Dumasovi jsem toho nikdy moc nevěděl, kromě klasickýho: spisovatel z romantismu, specializoval se na dorbodružné romány oplývající širokým záběrem společnosti a byl hodně oblíbený. Tento film mi ale ukázal, jak skvělým fabulátorem byl Dumas a jak skvělým fabulátorem byl i Jaroslav Dietl. Jedna scéna z filmu mi ulpěla dodnes a budu si ji pamatovat ještě hodně dlouho, ne-li napořád. Když Dumase soudí, že ukradl jednomu svému spoluspisovateli jeho román, Balzac (Petr Kostka) vystoupí na jeho obranu, přestože se jako lidé rádi moc nemají. A říká: Psát s Dumasem znamená psát jako Dumas. A to řekl prosím člověk, který nechal své romány přepisovat, aby nikdo v budoucnosti nemohl podle jeho písma poznat, jak těžké pro něj bylo usmolit kloudnou větu. Konečná epizoda, kdy se Dumas snaží, jako už mnohokrát dříve v deliriu bavit pařížskou společnost svým vyprávěním, ale plete se a oni si z něj nakonec dělají legraci a tupí jej, je taky nezapomenutelná a krásně ukazuje, jak je úspěch pomíjivej a sláva vrtkavá. ()
"Už jsem tady zažil všelijaké premiéry, Dumasi, ale tolik kytic nebylo ještě nikdy." "To mi připomíná, pane barone, jestli byste mi nemohl půjčit 500 franků?" "Nač proboha?" "V zákulisí čekají zahradníci, víte?!" ()
Tak pro mě zatím nej role Martina Štěpánka s výbornou atmosférou staré Francie. Až komediální upřímnost, bohémský život a svobodná mysl upřená jen a jen k psaní. Jeho oddanost divadelním hrám nezná mezí, ani prvorozený není tak důležitý, jako premiéra. Počáteční neúspěch není žádnou překážkou, vůle psát je silnější, nebojácnost spolu s odhodlaností slaví úspěchy, bohémský život je ještě bohémštější. Nic ovšem netrvá věčně, zvlášť, když se na scéně objeví hříchy minulosti. Vynikající režie, fantazijní realita, přehled krásných žen, Liškovy melodie i silné chorály, to vše v komediálně dramatickém pojetí. ()
Martin Štěpánek mě přesvědčil dvakrát, v majoru Zemanovi a zde. Tady byl dokonce chvílemi i podobný tátovi. Bratři pěkně rozehráli soužití otce a syna. Ve velmi roztomilé roli se mihnul Jiří Císler. Značný problém jsem měla s intermezzi, děj v těchto vložkách zcela ochabl, kombinace animace s pantomimou mne neoslovila. ()
Tu méně, tu více stylizovaný film podle životních osudů otce (a trochu syna) Dumasů, podkreslený Liškovou hudbou. Někdy ty kostýmy a hrubě navržené studiové dekorace s minimem rekvizit fungují, jindy ne... ()
Karel Kachyňa v neblahé situaci na počátku normalizace sahá po kvalitní historické látce mimo témat z domácího prostředí, vybírá si Dietlův scénář již jednou adaptovaný pro televizi (triologie Alexander Dumas starší s Vladimírem Menšíkem) a inscenuje ve studiu pro filmové plátno barevnou podívanou s výpravnými kostýmy a hvězdným hereckým obsazením. I v téhle historické komedii a v studiovém prostoru vytváří Kachyňa doslova vyšperkované umělecké obrazy včetně zajímavých němých "videoklipů" k Třem mušketýrům a Hraběti Monte Christo, které svou poetikou i kombinací hraných pasáží s animací připomínají dobrodružné filmy Karla Zemana. Bratři Štěpánkovy sice Menšíka nenahradí, ale do rolí obou Dumasů se napokon velice hodili a nabízí se tak o něco zajímavější srovnání mezi charaktery otce a syna. Pak tu je Dumasův život, kariéra, vzestup, konflikty i pád, které jsou už taky zajímavé sami o sebe. Stejně jako spojení Dietla a Dumase do jednoho filmového díla (nebo tedy do dvou) je velice specifické, oba pánové měli veliký talent, stejnost závislost v neustálem psaní a v něčem snad taky trochu podobnej osud a pak i tu posmrtní pověst. Jak se ukázalo, bylo těžké nejen psát jako Dumas, ale i psát jako Dietl, když se podíváme, jak se další tvůrci neúspěšně pokoušely hned dvakrát navázat na jeho nejslavnější seriál. Jo, filmy tohoto typu určitě můžu a skvělých herců tu bylo dost (Otakar Brousek v roli barona, z hereček Dvorská, Hlaváčová,...) 90% ()
"A to jste přijel do Paříže s hlavou neobtěžkanou žádnými vědomostmi a chcete se stát slavným?" ()
Pocta Alexandrovi Dumasovi se vším všudy! Krátké němé etudy na Tří mušketýry a Monte Christa v intermezech svěží, romantický patos a poetická imaginárnost krátkého období čekého filmu přelomu 60. a 70. let, kdy vzniklo několik takto rozpustilých adaptací (Dietl zde scénaristicky zpracoval dílko A. Mauroise), filmově čistá. Kachyňa ve spolupráci s kameramanem Josefem Illíkem a kostymérkou Ester Krumbachovou podnětně navázali na verneovské filmy Karla Zemana. ()
Když píše scénář Dietl, je to záruka kvality a je co hrát. ()
Na tolik krásných kostýmů musela mít Ester Krumbachová určitě dílnu... Osudy největšího fabulátora světa nemohly předčit příběhy d'Artagnanovy ani Dantèsovy... ()
......i toto podanie o A.D. bolo dobré -M.Š. a P.Š. to "dobre podali".... ()
Reziser Karel Kachyna /Ucho/ natocil vskutku posobivy film o Dumasovi plny ziveho a cireho bonvivanstva. Herecky ako Hlavacova, Budinova, Dvorska su proste vyborne. 88 % ()
Sám důmyslný fanfarón, frejíř. Múz vějíř. Hostí masy, aniž se postí. Odvaha ostří svědčí duši granda pera. V/d/ěčná próza poznání povah s meči. ()
Tomuhle já říkám film! Pořád čekám na nějaký nový film, který mě ohromí a ono se to naprostou náhodou povede tomuto 51 let starému filmu. Naprosto precizní filmařina, která mě vsadila do křesla a nedovolila mi se zvednout. Práce kamery, způsob vyprávění, hudba a špičkové herecké výkony mnoha a mnoha herců, v čele s naprosto brilantním Martinem Štěpánkem. Škoda, že díky svému politickému přesvědčení už později hlavní roli nedostal. ()
Příběh velkého spisovatele vyprávěný velmi odlehčenou formou. Záletník, kalič a velkospisovatel. Sopka, která svou tvorbou zasypala sama sebe. Oba Štěpánkové jsou výborní a možnost vidět mnoho dnešních hereckých stařenek v plné kráse ve večerních šatech též velmi potěší. Rozhodně zábavné vyprávění.Připomnělo mi to mládí na studentských kolejích. 75% ()
Vtipné, svižné... ()
Nádherné spracování života Alexandra Dumase v režii nejlepšího českého režiséra Karla Kachyni. Ale také potěší i menší role Jiřího Císlera. ()
Poutavě odvyprávěný příběh o mistru vypravěči příběhů Alexanderu Dumasovi starším. Zajímavé je, že český "mistr vypravěč" Jaroslav Dietl se osudům Alexandera Dumase věnoval hned dvakrát. Doposud jsem znal jen stejnojmenný seriál s vynikajícím Vladimírem Menšíkem. Po zhlédnutí tohoto Kachyňova filmu váhám, které ztvárnění Dumase je lepší, zda Menšíkovo nebo to Martina Štěpánka. Mimořádný je tento film minimálně tím, že tu postavy otce a syna Dumase hrají dva bratři Štěpánkové. Pozorovat přitom kontrasty v charakteru obou postav a tudíž i kontrasty v hereckých polohách obou bratrů je vskutku velmi zajímavé. Hodně se mi líbily krátké němé etudy na Tří mušketýry a Monte Christa, kde mi Kachyňova filmařina připomínala verneovské filmy Karla Zemana. A stejně jako na uživatele Monologa i na mě hodně zapůsobila scéna soudního procesu o autorství Dumasových knih. Již samotná Dumasova obhajoba, v níž zdůrazňuje, jak jej uráží, že z něj žaloba dělá prodavače příběhů místo jejich vypravěče, je působivá. A když po přesvědčivé promluvě Viktora Hugo (Petr Kostka), v jejímž závěru tento slavný spisovatel konstatuje, že "s Alexanderem Dumasem můžete být v jakémkoliv nepřátelství, ale nikdy ho nemůžete přestat číst," zní soudní síní bouřlivý potlesk, má člověk pocit, že tento aplaus nepatří nejen jemu případně Dumasovi, ale přeneseně i autorům tohoto skvělého filmu. ()
Priznám sa, že spočiatku som mal rozpačitý dojem z takéhoto roztopašného pohľadu na historickú osobnosť. Nemám rád skresľovanie životov osobností, ale v tomto prípade som všetko odpustil, keďže film je priamo aj o takejto úchylke dramatických tvorcov. Celý život je podaný vtipne a v rýchlom tempe s bleskovými fórmi, že kým jeden odznie, už nasleduje ďalší. Trochu ma nudili nemé pasáže s ukážkami tvorby, ale aj tie boli podané s výbornou hudbou. Nebyť tých častí, bol by film príjemne kratší, a dostal by poctivé štyri hviezdy. A bol to Victor Hugo, ktorý predniesol pred súdom nezabudnuteľnú poklonu spôsobu tvorby Dumasa. –––– Podívej se. Tady mi přinesli peměti jakéhosi pana d'Artagnana. Kdysi mušketýra u královského dvora. My z něho a jeho druhů uděláme lidi, kteří dělali dějiny na dvoře Ludvíkově. A když to uděláme dobře, tak už nikto nebude znát Ludvíka jinak, než jak jsme ho vymysleli my. –––– Psát s Dumasem znamená psát jako Dumas, a nijak jinak. –––– Váš otec zničil svou pílí sám sebe. ()
Reklama