Režie:
Karel KachyňaKamera:
Josef IllíkHudba:
Svatopluk HavelkaHrají:
Jiřina Bohdalová, Radoslav Brzobohatý, Gustav Opočenský, Miloslav Holub, Lubor Tokoš, Bořivoj Navrátil, Jiří Císler, Jaroslav Moučka, Karel Vašíček (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Mistrovské psychologické drama Ucho, otevřeně obžalovávající totalitní režimní praktiky, bylo natáčeno ve svobodnější atmosféře na sklonku šedesátých let, k divákům se však snímek dostal až po roce 1990. Náměstek ministra a jeho žena (Radoslav Brzobohatý a Jiřina Bohdalová) si už přivykli neustálému špehování a odposlouchávání státní bezpečností. Dokonce i doma mají slídivé „ucho" zaznamenávající jejich rozhovory. Jednou ale po pozdním návratu z vládní recepce ve své vile propadnou panice - vydedukují si totiž, že Ludvíkovi hrozí zatčení kvůli kritické zprávě, na níž se podílel. Během úzkostné, bezesné noci manželé proberou svůj vztah plný kompromisů, klamu a nelásky. S ránem přichází únava, vystřízlivění a děsivá realita: nic nekončí, ale pokračuje... (Bohemia MP)
(více)Recenze (572)
Začátek s odměřeným Ludvíkem a jeho sarkastickou ženou je sice výborný, ale teprve divoká hra, plná křiku, pláče a paranoidního strachu, kterou rozehrají vzápětí, mě přesvědčila o výjimečnosti celého filmu. Tíživost celé zápletky je umocněná výborným scénářem a minimalistickou režií, díky kterými se dá vcítit jak do dobové atmosféry, tak i do života skoro obyčejného páru tak, jako v málokterém jiném (nejen) dobovém díle. Ucho je jedním z neoddiskutovatelných pokladů české kinematografie a v kontextu se skutečnými událostmi snad nejpřesvědčivějším mementem před mocenskými hrami. ()
Geniální snímek, který na miniaturním prostoru více než perfektně vystihl obrovský strach a nejistoty v době nejtužšího komunismu, kdy se navzájem udávali i jeho příznivci. Depresivita z filmu jenom čiší a oba herečtí představitelé si zde střihli své zřejmě životní role. ()
Ještě pořád se má člověk co učit. Tohle je rozhodně jeden z nejlepších českých filmů, jaké kdy byly natočeny. Krásně se zde odvíjí příběh, který je nejprve jen o dvou znesvářených lidech, kteří spolu mají žít, ale nakonec je to o době, v které žijí. Že byl film zakázán, je naprosto pochopitelné. A jsem nesmírně rád, že byl zachován. Skvělá ukázka sžíravé kritiky, ale také výtečné režie a skvělých hereckých výkonů. ()
Koncert pro Radka Brzobohatého a Jiřinu Bohdalovou. Syrový a klaustrofobický film. Nedivím se, že šel šupem do trezoru. Pan Kachyňa si totiž troufl až moc a to se tehdejším mocipánům muselo pěkně zajídat. ()
Fantastický Brzobohatý a snáď ešte lepšia Bohdalová v majstrovsky vygradovanom príbehu, ktorý pulzuje dusnou paranoidnou atmosférou, presne dávkuje informácie a jeho postavy sú hodné sympatií aj v prípade, že ste nátlak zo strany ŠtB nikdy nemali možnosť zažiť. "Na záchode ani ty nesmíš poslouchat, Ucho!" (9/10) ()
Jedna nekonečná noc plná strachu a podezřívání. Kachyňu mám zafixovaného především jako tvůrce poetických filmů, který se zaměřuje na krásné obrazy přírody. Ucho je pravým opakem, děj se totiž odehrává v jednom bytě a v krátkých retrospektivách se podíváme i na politický večírek. Komornost nebyla Kachyňovi nikdy cizí (obzvlášť na začátku kariéry), teprve v Uchu však všechno dovedl do dokonalosti. Vizuální stránka filmu ve mě zanechala asi největší dojem - plné využití černobílého materiálu, kontrast mezi světlem a tmou, kompozice záběrů. Všudypřítomná paranoia se tak přenáší i na diváka a to hlavně za přispění hereckého koncertu Brzobohatý - Bohdalová. Tématicky odvážné a řemeslně profesionální. 9/10 ()
Tady nemá cenu dělat moudrou sovu a psát plky, každý ví, že je to kvalitní film. ()
Hážu UCHO do AHA :-) dokonalá trezorová podívaná, dvojice Bohdalová ' Brzobohatý, ve svých životních rolích :-) ()
Trezorovka největšího kalibru!!! Anebo taky jediný český estébácký horor! Ale opravdu! Scény v potemnělé vile jen při svíčkách na svícnech, pootevřené dveře na zahradu, chlápek stojící v zahradě, bouchající okenice, auto stojící opodál vily, nefungující telefon ani elektřina ve vile, strach z neznáma, posléze už strach oprávněný. Mistrovské dílo tohoto ranku, které vážně nemá v české kinematografii konkurenci ani obdoby. Další precizní a dokonalá spolupráce dua Karel Kachyňa a Jan Procházka (v té době již zakázaný autor). Výborné prostřihy mezi dějem ve vile a oslavou odehrávající se na estébáckém večírku. Ústřední dvojice manželů v podání Radka Brzobohatého a Jiřiny Bohdalové (v té době opravdu manželé v civilním životě) byla mistrně civilně zahraná, hlavně tedy Bohdalka, ta vyloženě perlila a řekl bych, že zde vytvořila jednu ze svých nejlepších filmových rolí. I další role estébáku jako třeba Jirka Císler, Bronislav Polozcek, František Němec nebo Ladislav Křiváček, kteří najednou navštíví manželskou dvojici doma v noci po večírku, to jen zvyšuje divákovu pozornost, co se bude dít dál. K hororové náladě burcuje psychošílená hrůzunahánějící hudba mistra Svatopluka Havelky. Dokonalá a brilantní filmařina ve všech ohledech a nenapodobitelný titul! ()
Tak to bylo dosti nudene a celkem trapas.Nevim cim si to vyslouzilo tak vysoke hodnoceni.Asi sestavou vsech ksichtu,ktere stihne Bohdalka behem filmu predvest.Kdyby to v tom trezoru zustalo,vubec zadna skoda. ()
Světový film. ()
Herecký koncert, paranoia a syrové vylíčení atmosféry strachu kurevské doby naší společnosti. ()
Ucho, legendární psychologický thriller z dílny Karla Kachyni a Jana Procházky, patří k tomu nejlepšímu, co v československé kinematografii, kdy vzniklo. Zároveň se jedná o jedinečný úkaz dokonalé žánrové podívané, která snese ta nejpřísnější světová měřítka. Sevřenost Kachyňovy režie, soustředící se jen na dva aktéry (duo Brzobohatý x Bohdalová) a klaustrofobické prostředí potemnělého bytu, brilantní dialogy, napínavá hudba, perfektní nasvícení. Všechny filmařské složky jsou dohromady utkány tak mistrně, že emocionální údernost a budovaní atmosféry skrze prohlubující se paranoiu jsou divácky nevšedně atraktivní. Navzdory zdárné vizáži snímku coby dialogové inscenace tvořené v ateliéru, je Ucho dílem modernistickým v mnoha ohledech, což nádherně dokazuje jeho stálá popularita napříč diváckým spektrem. A je to také názorná ukázka toho, jak velcí umělci Kachyňa s Procházkou byli. Ucho je nejen politicky odvážným a filmařsky pokrokovým dílem, zároveň totiž širokému publiku odhaluje a tomu zasvěcenému ztvrzuje, že Jiřina Bohdalová je největší herečkou, jakou naše kultura, kdy měla. ()
Vyholeny Bratr te slysi... vyborna vec!!! ()
Mrazivý a děsivý příběh. Další důkaz, že nebýt šedesátých let, nemáme v naší kinematografii nic. Ucho může směle konkurovat západním politickým thrillerům, mnohé dokonce i předčí. Výborný scénář s výbornými dialogy, výborné herecké výkony ústředního dua, výborná režie Karla Kachyni. Strach je cítit po celý film, vše ještě umocňuje takřka geniální závěr. Platnost tohoto filmu je nadčasová, protože co si budeme povídat, Ucha fungují i v běžné demokracii. 100% ()
Učebnicový příklad trezorového filmu - ano. Důkaz brilantního herectví Bohdalové - ano. Jinak mě ale sledování docela ubíjelo a více než příběhu jsem se věnovala třeba úvahám o tom, proč se za celou noc neprobudil syn hlavních hrdinů... ()
Napínavé a depresivní zároveň! Malý velký film, který vypovídá o tom, jak to tenkrát bylo víc než dobře. Výborný scénář, civilní režie a v neposlední řadě vynikající herecké výkony Jiřiny Bohdalová a Radoslava Brzobohatého. ()
Poslední dobou jsem si říkal, že se už snad nenajde film, kterému bych mohl udělit plné hodnocení. Jako na zavolanou jsem zhlédl Kachyňovo UCHO a obavy byly tytam. Tento skvěle zahraný snímek velmi věrohodně popisuje praktiky tajných služeb, které byly využívány v zemích východního bloku. Fyzický teror ustupuje psychickému, mnohem rafinovanějšímu a trýznivějšímu. Strach, nejistota, vědomí, že jsem sledován a odposloucháván. Závěrečný zvrat posunuje tuhle hru na kočku a myš do ještě děsivější dimenze. Přítomnost Ucha, bezejmenného Soudruha Prezidenta, stísněnost, tma, pařáty estébáků sahající až do koupelny - to vše se odráží na velmi znepokojivém vyznění filmu, který vyvolává až paranoidní úvahy. "Ludvo, já se bojím..." (456.) ()
Mrazivý film, který ukazuje, čím se platilo za komunismu za život v politické špičce. Paranoia a stálý život ve strachu. Vůbec nevím, čím se Karel Kachyňa vykoupil, že mohl dál natáčet po tomhle. I když natočil další dobré filmy, tohle byl nesporně vrchol jeho tvorby. I když hlavním trumfem filmu jsou bezpochyby herecké výkony, výborná je podle mě i jednoduchá režie využívající skvěle černobílý formát, tmu, světlo a stín. ()
Atmosféra jak vystřižená z Orwella. Bohužel ale nemám ráda Jiřinu Bohdalovou, takže malý kousek k dokonalosti chybí. Ale uznávám, že její výstupy s lahví vodky byly fajn. ()
Reklama