Kamera:
Vladimír NovotnýHudba:
Zdeněk LiškaHrají:
Ida Kamińska, Jozef Kroner, František Zvarík, Hana Slivková, Martin Hollý st., Elena Zvaríková-Pappová, Martin Gregor, Adam Matejka, Mikuláš Ladižinský (více)Obsahy(1)
V roce 1942 přijímá fašistická vláda tzv. Slovenského štátu norimberské zákony. Zabavené židovské podniky předává do rukou prověřených slovenských občanů. Truhlář Tono Brtko (Jozef Króner), poctivý a slušný člověk, pod nátlakem chamtivé manželky a vysoce postaveného švagra neochotně přijme arizační dekret na galanterní krámek stařičké paní Rozálie Lautmannové (Ida Kamińska). Polohluchá paní nechápe, co se v zemi děje, a považuje Tona za svého pomocníka. Doma a na veřejnosti ovšem Brtko předstírá, že „arizuje". Ve skutečnosti u paní Lautmannové renovuje letitý nábytek, zatímco ona o něj pečuje jako o syna. Nadejde však den, kdy všichni Židé z městečka obdrží předvolání k transportu a Tono musí přiznat barvu... (Česká televize)
(více)Recenze (520)
Druhý československý a první slovenský oskarový film je mimořádnou slovenskou sebereflexí skutečného, nikoliv dodatečně krášleného a vylhávaného rázu farské republiky - tisovské klerofašistické totality. Přeceňované - což neznamená omluvitelné nebo pominutelné - excesy české protektorátní společnosti proběhly ve slovenské podobě nepoměrně brutálněji. Tragédie muže, v podstatě slušného člověka, hlavního hrdiny filmu, je životní rolí protagonisty v podstatě zakladatelské generace moderního slovenského herectví - Jozefa Krónera. Kysucký rodák tu rozehrál celou čaromoc svého nepopakovatelného herectví. Že je tento film současně dílem evropským, je zřejmé. Vybavím-li si název tohoto díla, zbývá mi jediné - smeknout, zmlknout, zamyslet se. Hluboce a opravdově. ()
Celkom zvláštny pocit pustiť si tento film pri 70. výročí SNP. Film ako protest a kritika všetkých totalitných ideológií je o to dôležitejším a prelomovejším dielom, že bol natočený pod cenzárou jednej z nich. Veľmi silný zážitok, ktorý umocňuje mrazivá hudba a fenomenálne výkony Kaminskej a Kronera. Prostý, jednoduchý dej ako hodnoverný obraz doby, ktorý sa časom zmení na vynervovanú drámu s krutým koncom. 85%. ()
S akceptací Obchodu na korze bojuju už dlouhé roky a stále je to jako na moři, jednou dole, jednou nahoře. Ostatně tvorba dua Kadár/Klos bude vždycky problémová, protože konečně už ten jejich společný nástup v 50. letech, to je jedna úchylnost za druhou. Nejdříve posílají Dohnala budovat socialismus do Západního Německa v Únosu, pak tahají humor z předválečných ikon v Hudbě z Marsu tak, že je z toho spíše teskno než veselo, v Tam na konečné a ve Třech přáních už se zase pro změnu tváří jako umělci, kteří pochopili a stali se vedoucími osobnostmi tání. Není to s nimi snadné a pokud tedy vrcholí jejich tandem příběhem z neoblíbených dějin Slovenského štátu, koledují si o hysterické přijetí plné ovací či případně o pravý opak. Obchod na korze má námět srovnatelný s apelem Zinnemannova The Search, což je sice pěkné, ale tragika uzavřená v postavě Idy Kamińské je příliš komplikovaná na to, aby jí tak jednoduše zastínil Kronerův tradiční občan v morální nouzi. A bohužel dnes už je i problematické vyznat se v těch dialozích, které suverénně kombinují slovenštinu, němčinu a jidiš. Čili atypičtější film pro čs. kinematografii být nemůže, presto je to právě on, který reprezentoval ve své době 20 let Státního filmu a dnes je ocejchován Cenou akademie jako věčný a božský. ()
Výnímočný film s výnimočnými hereckými výkonmi a s výnimočnou hudbou Zdenka Líšku. ()
Opät dalsi film z obdobia 2 svetovej vojny, kde zase beha mraz po chrbte, hlavne v poslednej tretine filmu, ale najviac sa o to postaral hereckych koncert dvoch protagonistov Jozefa Krónera a Idy Kaminskej. Obchod na korze ziskal Oscara za cudzojazycny film za rok 1965, ale herecka Ida Kaminska bola este dodatocne ale i pravom nominovana na Oscara za najlepsiu herecku v hlavnej ulohe o rok neskor za rok 1966, avsak väcsie stastie s Oscarom mala vtedy Elizabeth Taylor za dramu KDO SE BOJI VIRGINIE WOOLFOVE? (1966)... 18.04.2010 _______ Ida Kamiňská - (Rozálie Lautmanová) +++ Jozef Kroner - (Tóno Brtko) +++ František Zvarík - (Kolkocký) +++ Hana Slivková - (Evelyna) +++ Martin Hollý St. - (Kuchár) +++ Martin Gregor - (Jolič Katz) +++ Adam Matejka - (Piti Báči) +++ Alojz Kramár - (Balko Báči) +++ Hudba: Zdeněk Liška +++ ()
Po tom všem, co jsem o tomhle filmu slyšel (hlavně tady) jsem se opravdu neskutečně těšil. Jenže velká očekávání plodí velká zklamání… Kdyby Obchod na korze trval kolem 40 minut, tak bych neváhal a okamžitě vytasil nejvyšší hodnocení. Ale takhle nemůžu jít nad tři (a to jsem ještě v hodně dobré náladě). První hodina je pro film absolutně zbytečná a vše, co se zde odehraje, by se vlezlo do pouhých pěti minut. Naštěstí pak to nabírá na obrátkách a ten konec je opravdu skvělý. A právě proto zamrzí, že tak skvělý není celý film. Upřímně, tohle je jedno z největších zklamání za hodně dlouhou dobu. A v klidu vám vyjmenuju okolo 20 lepších (českých) filmů než je tento. 60 %. ()
Pokud je tento snímek, společně s Markétou Lazarovou, považován za úplnou špičku československé kinematografie, pak jednoznačně zvedám ruku pro Obchod na korze. Mrazivý, tragikomický snímek odehrávající se během druhé světové války, v době, kdy sílila nacistická agrese, natočený podle skutečného příběhu. Jozef Kroner a Ida Kamińská, kteří zde předvádí naprosto dokonalé herecké výkony (neuvěřitelná přesvědčivost a naléhavost), mi pod taktovkou Elmara Klose a Jána Kadára a za doprovodu hudby Zdeňka Lišky - připravili dvě dobře (i když trošku těžce) strávené hodiny u skutečně mistrovského filmu, který si svá ocenění určitě zaslouží. ()
Nenávidím ožranov, ktorí najprv vydrúlia fľašu pálenky a potom robia kokotiny - hoci som chápala Tónov vnútorný boj, hnevala som sa, ako to dokázal posrať len preto, že (s)prostý chlap nezvládal emócie, tak sa spil... aké typické pre slabochov. Ale film to bol úžasný a herecký výkon pani Kamińskej absolútne dokonalý. Hoci ostatní herci tiež žiarili, ona ich všetkých prekonala. ()
Žiarivý diamant slovenskej kinematografie. Výborne natočený tragikomický príbeh z temného obdobia našich dejín. V takzvanom Slovenskom štáte sa dostali ku moci prisluhovači fašistického Nemecka. Slizkí prospechári bez citu a morálky. Píše sa rok 1942 a jednoduchý tesár Tono Brtko sa vďaka svojmu švagrovi, obecnému veliteľovi Hlinkových Gárd, stáva arizátorom malej obchodnej živnosti starej, senilnej židovskej vdovy. V smutne absurdnej dobe, kedy boli prijaté zákony ubližujúce nevinným, sa stretávajú títo dvaja prostí ľudia, ktorých príbeh vrcholí srdcervúcou drámou. Ida Kamiňská a Jozef Króner v hlavných úlohách doslova excelujú. Koľko rokov ešte ubehne pokiaľ na Slovensku znova vznikne takéto dokonalé dielo? V tomto smere som dosť pesimista. Pretože "Obchod na korze" je jedinečný, majstrovsky vypracovaný, filmový klenot. ***** ()
Hned z počátku musím říct, že i když dávám tři, nevnímám to jako negativní hodnocení (což vlastně u tříhvězdičkových hodnocení platí neustále). Bylo totiž pár věcí, které mi přes prsty nepřelezly, jak po stránce logické tak technické, ačkoliv film jako celek na mě zapůsobil dobře. Hudba Zdeňka Lišky bývá v naprosté většině případů skvělá ( příkladem může být dobově příbuzný Vyšší princip). Zde na mě ale působila rušivě a to hned dvěma důvody. Za prvé byla moc nahlas a za druhé až příliš očividně (nebo lépe řečeno ušislyšně) a nápadně chtěla u diváka vybudit potřebné emoce. Druhou technickou věcí byla jedna z pasáží ke konci, kde kamera z nějakého důvodu přibližně minutu cestuje po místnosti v obchodě, asi čtyřikrát se nepravidelným obloukem obtočí o 360 stupňů a každé kolo zabruslí na hlavní postavu, pana Krtečka, který se, pokud mě paměť neklame, vyděšeným pohledem podívá přímo do objektivu kamery. Nevím, jestli to mělo znázorňovat nějakého nezbedného ducha, nebo to mělo hlubokomyslný podtext, na který jsem nestačil. U mě to ale vyvolalo údiv a negativní reakci. Logickou věcí, která mě trochu zarazila, byla pasáž, ve které se vyvolávali židé, kteří měli posléze nastoupit do transportu. Tahle scéna trvá docela dlouho a já celou dobu čekal až narazí na jméno paní Lautmannovej, několikrát ho zopakují a následně proběhne velká razie do jejího obchodu se zbytečnostmi. Nic z toho se ale nestalo, což mě tedy poněkud překvapilo, asi to ti náckové neměli tak dobře promyšlené. Poslední věcí byla pak dvojí náhlá radikální proměna názoru hlavní postavy z jednoho mantinelu na druhý. Uvěření této záležitosti je sice ryze subjektivní, postava také vypila celou lahev bůhvíjakého lihového sajrajtu, svůj faktor rovněž zahrál strach a adrenalin, to je všechno fakt, ale dvakrát za sebou mi to už přišlo zbytečné. Nicméně musím uznat, že herci byli prvotřídní. Obzvláště úvodní scény domácího stereotypu (někdo tomu říká život) a pozdější oslava byly výjimečné nejen hereckými výkony, ale také dialogy a smyslem pro detail. Celý závěr, až na zmíněné postřehy, se mi velmi líbil, narozdíl tedy od prostřední části, která byla trochu únavná, a samotný závěr pak byl téměř perfektní. ()
"Kde zákony ubližujú nevinným, tam je ámen. Aj s temi, co jich porobili." Začátek filmu je pohodový, z pohledu na kolečko chodících vězňů se přenesema na vyhrávající orchestr a svátečně oděné lidí rázující po korze. Tóno zpočátku vyzerá ako bežný podpantofláč, nechává se kučírovat ráznou manželkou. Pomalu se začínají odkývat jak rodinné vztahy, tak nahlížíme i sousedům pod pokličku. Tóno dostává jako pozornost švagra dekrét na židovnký krámek, který z něj má udělat boháče.Jaký danajský dar dostal se Brtko dovídá hodně rychle. Vdova Lautmannová nežije z obchodu, ale z toho, co jí bohatší židé věnují. Navíc nechápe smysl Tónovi návštěvy a chová se k němu jako ke svému synovi. Obludnost Tisova fašistického-katolického režmu se vykresluje na osudu drobných postaviček z malého města. Tóno se dostává do nezáviděníhodné situace, kdy spolupracuje jak snacistickými tisovci, tak i s persekuovanými židy. Sám se tak dostává do ohrožení života. Závěr příběhu je o to smutnější, že zánik vdovy způsobí ten, který ji chtěl vlastně zachránit neboť se nemohl rozhodnout, co vlastně onou zachránou je. "Netreba veci zhlahčovať, kde je jim ťažko na srdci." Film je zapotřebí vnímat jako jedinečnou výpověď doby, protože právě v tom je unikátní. Žádný jiný film neodlahuje tak deatilně krátké období Slovenského štátu právě tak, jako Obchod na korze. Dnes jde vlastně o film historcký. Je patrný mistrovský rukopis filmařské dvojice Ján Kadár a Elmar Klos s precizním vykreslením jednotlivých postav i postupné otevírání děje i detaily, které podrthují atmosféru. (Zde čapí rodinka, ženy na tržišti Tónkův pes Esenc snad vyjadřující pověstné "jádro pudla"?) Kdo se při první projekci upřímně diví, za to tento film dostal Oskara, má mé plné pochopení. Z pohledu dnešní kinematografie se může zdát pomalého tempa kde se vlastně nic pořádného neděje. Ale kdo si dá tu práci a pustí si film znovu, najednou s překvapením zjistí, že postavy ožijí, dialogy mají najednou smysl, vystoupí skutečnosti, které si dřív nepostřehl. Ale kdo se nazajímá o dějiny nebo dává přednost válečným dramatům plných detonací a střelby, nezná tvorbu 60. let, ten zůstane s největší pravěpodobností nezasažen. A já si vážím každého, kdo má odvahu přidělit filmu tolik hvězdiček, kolik cítí. "Nie je dobre všetko vedieť. Naopak, čím vie člověk menej, tým je mu nekedy lepšie." ()
Tak jsem konečně zaplnil mezeru a souhlasím, že je to určitě jeden z nejzásadnějších filmů v čs kinematografii. Hlavní hrdina je víceméně hozen do bažin a ať už udělá to nebo to, tak je to špatně. Plný počet nedám jenom za to, že úplný konec filmu jsem odhadnul dopředu i když to to celkově depresivní vyznění filmu podporuje.90% ()
Výnimočný film, zaslúžený Oscar 1965 a zaslúžená opätovná nominácia o rok neskôr pre Idu Kamiňskú v kategórií najlepšia herečka.O takomto úspechu slovenského filmu ( alebo českého ?) v súčasnosti môžeme iba snívať.Obchod na korze je skutočným obrazom svojej doby. Výnimočný Jozef Króner, herecký koncert na tú dobu u nás nevídaný, znamená pre diváka, ktorý to vie oceniť naozajstný pôžitok. Jozef Króner pre mňa osobne znamená jediné-LEGENDA. Nezabudnuteľný a nenahraditeľný. Mimochodom, veľmi zaujímavá história domu v centre Sabinova: za vojny tu sídlil miestny hrobár, šéf maďarskej strany, neskôr Slovenská domobrana, od roku 1944 tu sídlilo gestapo a nakoniec si v ňom sovietski vojaci robili ohníky z nábytku...Dnes nad ním visí pamätná tabuľa so spomienkou že dostal oscara.Na ďalšiu sa ešte načakáme...+++++++++ Ťažkopádna slovenčina, ktorú spomína Malarkey, by v niektorých momentoch mohla mať české alebo aj slovenské titulky. Ide totiž o východoslovenské nárečie a chápem, že nie každý mu rozumie++++Film 90%. ()
Hudba vynikající, scénář vynikající, herecké výkony vynikající, ale stejně to u mě není za plný počet, protože mě tyhle filmy zase tolik neříkají. Téma holocaustu se mi nelíbí a to že jsou lidi svině již vím dávno. Každý si když jde do tuhého rád zachrání tu svou kůži. Tady je to sice podáno trošku více dramaticky, ale to na mém rozhodnutí pranic nemění. U filmu se raději chci dobře bavit. Přesto tento film nedostanu jen tak z hlavy a budu nad ním ještě dlouho přemýšlet. ()
Malý člověk sám sobě menším, nejlépe za slunného dne, v sobotu, kdy náměstí obsypané trhovci radostně ševelí. Protože lepší se zdá obelhat rozum, hltaje až ke dnu lahve; kdy lepší je hrát si, že jsem hluchý. Šlapat po ostatních a šlapat po sobě. V hovnech z vlastního strachu, sebelítosti a chamtivé zloby se brodit a žrát to a rypákem v tom slastně rýt a plakat pro neštěstí své i celého vesmíru, která mi leží na ramenou, mně, chudákovi dobou vláčeném. A lhát si, že mi to chutná a užívat si tu texturu a strukturu a vůni; a kopat a nenávidět sebe i tebe; a vědět, že je všechno špatně a neudělat s tím nic, protože ta hovna žerou beztak všichni; a hovna jsme a v hovna se obrátíme; a je tak snadné říct, že se mě to netýká; a je tak snadné říct, že jsem nevinný; a je tak snadné říct, že jsem slabý a malý; a je tak snadné říct, že jsem to tak nechtěl; a je tak snadné říct, že nakonec všechno bude dobrý, uvidíš; a je tak snadné být vinen; a je tak snadné být ve vleku dějin, ach, jak jsou mocné a svůdné a moje; a je tak nesnesitelné si to všechno do zblbnutí opakovat a předstírat, že tomu věřím; a je tak snadné prosit, abych konečně zapomněl přemýšlet a byl klid. A klid. A sen. A smrt. Nás všech. ()
Neskutečně tísnivý film. ()
Jo. Tak jsem viděl Obchod na korze. "Nejlepší film Československé historie." Super, a to říká jako kdo? Od začátku se to táhne jako přilepená zvýkačka, "krátko-zobáková" slovenština mi trhala uši a slizký Jozef "pane Košťááááál" Kroner v hlavní roli! Žádnou spešl atmosféru jsem nezaznamenal, film mě nechal klidným od začátku do konce a už bych ho nikdy vidět nechtěl. Slabé tři hvězdičky. ()
Další z klenotů československé kinematografie. ()
Toto považuji za skvost světové kinematografie. Jozef Kroner zde podává svůj životní výkon. Hraje takového směšného človíčka. Ze začátku filmu jeho chování dokonce vyluzje úsměv. Když však děj přituhuje mění se film v opravdu drsné drama. Dlouhá závěrečná scéna, kdy jsou v obchůdku sami dva Brtko a stará paní Laundmanová jsou chvíle kdy se tají dech. Ne jen nad napětím, ale nad ohromujícími hereckými výokny obou hlavních protagonistů. K jejich výkonu jim gratuluju. ()
Krásně vyobrazené trable s nedoslýchavou bábou, kde děj je zasazen do nelidské doby a zde se snaží hrdinové přečkat tuto těžkou dobu a zůstat naživu a i když Tono nebyl zase takový dobrák, tak nakonec ukázal tu dobrou stránku, jenomže se nešťastně "sťuknul" s babčou a pak už to šlo ráz na ráz do kopru. ()
Reklama