Režie:
Antti-Jussi AnnilaKamera:
Rauno RonkainenHrají:
Tommi Korpela, Sidse Babett Knudsen, Irina Björklund, Hannu-Pekka Björkman, Ville Virtanen, Amalia Holm, Lembit Ulfsak, Jonna Järnefelt (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Jussi Ketola (Tommi Korpela) se vrací do Finska ze Spojených států trpících Velkou hospodářskou krizí jen proto, aby čelil rostoucímu politickému neklidu. Jedné letní noci v roce 1930 nacionalističtí násilníci unesou Ketolu z jeho domova. Je bit a přinucen vydat se "Nekonečnou cestu" směrem k cizímu sovětskému Rusku, na které se zdá, že krutost nemá konce. Jeho jediným snem je vrátit se ke své rodině, ať už to bude stát jakoukoliv cenu. Naděje umírá poslední... Film je založený na pravdivých událostech. (Cheeter)
(více)Videa (3)
Recenze (23)
„Neměl jsi včera sepjaté ruce. Při modlitbě. Ty nevěříš v Krista?“ - „Copak jsou všichni, kteří spínají ruce, věřící?“ A v podobném duchu se dá mluvit o celém filmu. Tedy ne že by byl o náboženství, jako spíš o víře (a to ať už v cokoliv). Hlavní hrdina Jussi „Kari“ Ketola doufá jen v to, že se co nejdříve dostane zpět ke své rodině. Ale všichni ostatní z kolchozu s příznačným (až cynickým) názvem „Naděje“, opravdu věří, že v SSSR našli zemi zaslíbenou. A v podstatě se to tak poměrně dlouho jeví (tedy krom toho malého detailu, že se z tohoto ráje nikdy nedostanete živí), avšak ona drsná hra probíhající na pozadí (o které se oficiálně nemluví, ale všichni o ní dobře ví) začne léty přitvrzovat. A (N)naděje postupně pohasínat…Tohle historické drama o ne až tak dobře známé části dějin má řadu silných a emocionálních scén (z nichž největší hloubku má onen výraz ve tváři Jussiho ženy), charismatického Korpelu a vůbec je technicky velmi dobře natočen. Já to vidím na solidní 4*. „Co teď budeme dělat dál?“ - „Budeme pokračovat tam, kde jsme skončili.“ ()
„TAKHLE MY TADY BUDUJEME SOCIALISMUS…“ /// Nakouknutí do časů, ve kterejch Finové (v Rusku) budovali spravedlivej socialistickej stát... Jedním z nich se stal (nedobrovolně) i Jussi Ketola. Celkem rychle se seznamuje s ruskou realitou – tedy praktikami NKVD a vlastně celej film ukazuje Rusko, jako fanatickej symbol komunistickýho zla. A oprávněně! Sice se dozvíme i další střípky z týhle pohnutý (?) historie, ale hlavní poselství je jasný… Chybí mi větší hloubka, protože tu může mít i film postavenej na tom, že se člověk k člověku chová jako zvíře. Takže převažuje ta (pro mě neznámá) historická stránka. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Stejnojmenný román, který napsal Antti Tuuri, neznám. 2.) Jedu jen kusy podle skutečnosti. 3.) Budoval jsem socialistickej stát. V Karelii. 4.) Thx za titule „J.e.t.h.r.o“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Ten krivák súdruh Stalin bol veľký ľudomil a pred jeho špinavými paprčami sa neukryli ani tučniaky v Antarktíde. Nech mu je za to zem ťažká! Je zaujímavé, že svojimi blábolmi o robotníckej podvrstve dokázal zaujať aj chudákov ľudí postihnutých krízou 1929 a žijúcich v Amerike. Keby to boli len tušili. Náš hrdina to ale netušil a určite by radšej skočil rybičku z Empire State Building než zažil to sovietské blaho, ktoré mu pripravilo celkom zaujímavú dovolenku v ruských lesoch. V ich útrobách si mohol vypočuť zaujímavé songy, tentokrát ale nie od škovránka ani slávika. Melódiu v pravidelnom tempe vyzváňali strelné zbrane s krátkou hlavňou, čo bola za súdruhov najpopulárnejšia pesnička. V každom prípade je na škodu, že tento filmík sa nejak pomaly rozbieha. Kým nás zoznámia s tým fajnovým komunizmom, uplynie dobrá hodina i viac a film už rýchlo končí. Každopádne všade visiaci obraz fúzatého zmrda vo mne vzpudil kadivé reflexy, pri ktorých som si musel pomôcť najdlhším toaleťákom na svete - Leninovymi spismi. ()
O amerických kolchoznících v SSSR jsem neměl ani potuchy, takže rozšíření obzorů je jednoznačným plusem. Dalším je atmosféra. Ono to docela dlouho vypadá, že ačkoliv je hlavní hrdina v cizí zemi proti své vůli, dokáže si tu nakonec zařídit relativně pohodový život, který jen občas naruší buzerace ze strany paranoidních úřadů, které všude vidí špiony. Zároveň se ale nad tím klidným životem vznáší něco, co naplno propukne přibližně po hodině a i když to už člověk zná z mnoha jiných filmů, zase ho to zasáhne. Zejména scéna z lesa byla příšerná. V podobných případech si vždycky pokládám otázku, jak je možné, že komunisté běhají volně po světě a nikdy nedokážu najít odpověď. 80% ()
Epický příběh boje člověka o přežití na základě skutečných událostí. Ne, nejedná se o dobrodružný film odněkud z džungle či pouště. Tady jde o politiku. Píše se rok 1930 a příběh poukazuje na krutovládu v Sovětském svazu. A je natočen skutečně v tý nejsyrovější podobě, až z toho mrazí. Čímž je také znát, že se jedná o snímek evropský. Podařilo se tu vskutku emocionálně zkombinovat historický význam dané doby do osudu jednotlivce a vytvořit tak jeden příklad historické epochy. V plné síle se ukazuje stalinská diktatura, čímž se příběh stává nejen poučným, ale i varováním. Snímek doslova září autentičností a hlavně uvěřitelností. Je to o evropské historii, která je dnes již zapomínána a mladá generace o něčem takovém neví už vůbec nic. Tento film o komunistickém zlu je svým pojetím a právě silným příběhem něco zcela jiného, než se neustále na jedno brdo objevuje v české kinematografii. ()
Reklama