Režie:
Aki KaurismäkiScénář:
Aki KaurismäkiKamera:
Timo SalminenHudba:
Mauri SuménHrají:
Kati Outinen, Elina Salo, Esko Nikkari, Vesa Vierikko, Reijo Taipale, Silu Seppälä, Outi Mäenpää, Marja Packalén, Richard Reitinger, Helka Viljanen (více)Obsahy(2)
Hrdinka toužící po lásce a osud, který nepřeje romantickým snům. V osmdesátých letech se ve Finsku často mluvilo o tom, že problémem finského filmu je nedostatek dobrých námětů. Kaurismäkiho tehdy napadlo, že podkladem pro dobrý námět se může stát například obyčejná sirka: Kde se vyrábějí sirky? – Nejspíš v nějaké továrně. – A kdo je tam vyrábí? – Snad nějaké děvče. – A kam jde děvče po práci? – Možná domů. – Co na něj doma čeká? – Možná úchylný otec. Rozvinutím tohoto elementárního dějového řetězce vzniká na konci drama téměř antických rozměrů. Snímek obsahuje, i na Kaurismäkiho tvorbu, mimořádně málo replik, první zazní až po devíti minutách filmu: „Jedno malé pivo." (Česká televize)
(více)Recenze (104)
Vynikající film. Kaurismäki je frajer. Dlouhé, statické, syrové, chladné záběry kombinované s principy opakování a každodennosti dokázaly z tohohle bezvýchodného dramatu vykouzlit děsivě drsný snímek. A z toho konce mi ještě teď běhá mráz po zádech. ()
Neni co resit. Vytecna sestava po vsech strankach, moje oblibena Elina Salo i kralovna mlcenlivych roli, nenahraditelna Kati Outinen. Krasny film, kde prvni slovo zazni az ve 14 minute ("male pivo") a dalsi zase az za mnoho minut...presto od filmu neodtrhnete oci. Nadhera, byť zabalena v dost temnem pribehu. ()
Kaurismäki na vrcholu. Nádherná kamera, výborná hra s žánrem. A skvělé herectví... Kati, ty tvoje oči. ()
FebioFest 2014 ()
Iris pracuje ve fabrice na sirky. Je celkem nesmělá a osamělá a tak trochu jednodušší. Ale jinak zgruntu hodná ženská. Teda vocať pocať. Aki Kaurismäki je možná taky zgruntu hodnej chlap, ale evidentně to není režisér pro mě. ()
Príbeh hrdinky snažiacej sa uniknúť z pochmúrnej šedivosti reality do vysneného sveta svetla, ale namiesto toho sa dostáva do skľučujúcej temnoty. Dej tohto minimalistického, mlčanlivého filmu (s minimom slov) prebieha v ponurom prostredí plnom neprívetivých ľudí, ktoré napodiv silne pripomína (bývalé) socialistické krajiny v danej dobe (žeby aj Fíni napáchli tým socialistickým závanom?). Dosť depresívna atmosféra tiahnuca sa celým filmom sa v závere preklopí do poriadne čierneho humoru. "Čo to robí?" "Zabíja." "Fajn." ()
LFŠ 2011: Pre mňa druhý najlepší film LFŠ, k čomu mu nemalou mierou prispela samotná pofilmová diskusia s Akim Kaurismäkim. Zaujímavé, tragikomické s pôsobivým zvratom a akurátnou minutážou. ()
Kdo chce zapalovat, musí sám hořet. ()
Klasické Kaurismakiho téma: člověk na dně společenského žebříčku ve své samotě a bezvýchodnosti s velice naivní nadějí, že se vše může změnit. Dialogy ze scénáře, které se vejdou na jednu stránku, depresivní prostředí pásové výrobny zápalek, depresivní a stereotypní život ve finském „slumu“ s absencí rodičovského citu, depresivní zpívané hudební vsuvky a vražedně skvělá Kati Outinen (Iris)! ()
Zas jeden skvelý film od môjho obľúbeného tvorcu. Opäť mi dokázal svoj talent pre realizmus, jemu podobným minimalistickým štýlom pre zobrazenie bežného, nie príliš ľahkého života. A aj keď hlavná hrdinka bola žena, dokázal som sa s ňou úplne stotožniť a vcítiť sa do jej pocitov. ()
Chudák Kati (vlastně Iris) je v tom úplně sama - bylo mi jí líto a nečekal jsem tak tragický konec - moc smutný film i v porovnání s ostatními Kaurismäkiho snímky. Z některých scén v závěru mi běhal mráz po zádech. Zajímavé byly i drobnosti jako dárek k narozeninám v podobě laciné knížky, pomeranč v nemocnici, vypečené kuřátko a pozvání "přítele" na kávičku se slavnostně oblečenými rodiči....... smutné,šedé, mlčenlivé, občas i tragicky vtipné....... ()
Další kousek minimalismu ve filmovém způsobu vyprávění. Skvěle podpořeno kamerou, doprovozeno odvážným soundtrackem a samozřejmě bezvadně koučovaná činohra. Takhle se ve filmu říká pravda a nic než pravda. ()
Jako kdyby se člověk díval na porevolučního Chauna, ovlivněného prvními filmy Jima Jarmusche. Ale je tam ještě něco jiného..výběr extrémně nesympatických postav, omlácená omítka na domech (jako v devadesátým nás!), skromné interiéry, traumatizující komunikace to všechno vytváří tak pesimistický dojem, že by se za něj nemusel stydět undergroundový film z nějakého sibiřského socialistického městečka Tahle součást Kaurismakiho "proletářské trilogie" by se jako reklama na výhody kapitalismu začátkem devadesátých let použít asi nedala:). Dokonale odosobněné drama osobní vzpoury proti životu, který není k žití.V pouhých 68 minutách řekl Kaurismaki všechno, co chtěl a řekl to nálehavě. ()
čítal som, že Fíni sú najšťastnejší národ na svete. No,neviem. ()
Kaurismäkimu někdy moc nerozumím. Jeho příběh je jednoduchý až triviální, vadila mi na něm hlavně průhlednost a předvídatelnost. Nejšerednější a nejlepší finská herečka v roli dívky, která postrádala dík rodinnému prostředí jakékoliv sebevědomí se upne k náhodnému člověku, který se řídí nám tak známým klasickým heslem "vošustit a vopustit". Když pak zjistí, že mládenci o nic jiného nešlo a navíc s ním čeká z náhodného styku dítě, rozhodně se k děsnému činu. Konec však zůstává nepochopitelně otevřený. Byla skutečně koncentrace rozpuštěného prášku tak silná, že někomu přivodila smrt? Napila se při poslední večeři i ona. Nějak mi ten závěr chyběl. ()
Nemylme se - Děvče ze sirkárny není pohádka Děvčátko se sirkami. Zde se seznamujeme s Iris, dělnicí, bledou pasívní dívkou, trošku hloupou a naivní, bezradnou, trpící sebeklamem; je zvyklá na nedostatek a navíc ještě živí matku i jejího druha. Okolím je ignorována a pasivně snáší řadu ponížení - izolovaná, osamělá postava. Když si konečně zapálí cigaretu zápalkou ze "své" továrny, dostáva nápad na pomstu za zpackaný život a divák sleduje, jak jedná dle svých představ. Štěstí nenajde, ale uspokojení - ano. Mám pro pána Kaurismäkiho, jeho tak trochu filmovou šablonu i jeho hrdiny-outsidery slabost. Film šetří slovy (to mi vyhovuje); o to víc si zaslouží pozornost. Uděluji 5*, protože 4* bych Děvčeti křivdila. ()
Finský vztahový film. Deprese. Deprese. Vraždy. ()
Ticho, minimum dialogů, prostředí sirkárny a především "domov" - vše dokázalo vytvořit opravdu depresivní dojem. Líbila se mi nadsázka filmu. Konečné řešení hrdinčiných problémů bylo celkem stylové. ()
Fokus Fest 2019 ()
Takový velice málomluvný film, jehož hlavní hrdinkou je snad ta nejobyčejnější dívka, pracující v továrně na výrobu sirek. Na začátku se seznamujeme s dokumentární přesností s celým procesem výroby zápalek v jedné továrně. Zde pracuje také Iris, která žije se svou matkou a nevlastním otcem. Ti dva se nejraději dívají v televizi na zprávy, ve kterých se mluví především o povstání na Náměstí nebeského klidu v Pekingu. Ano, děj se odehrává v roce 1989. Iris musí doma makat a také rodičům odevzdávat svou výplatu. Ve volném čase chodí na diskotéky, ale chlapi se k ní zrovna nehrnou. A tak si koupí provokativní červené šaty, za což jí rodiče nazvou děvkou a pošlou ji vrátit šaty do obchodu. Iris se místo toho vydává v šatech do tanečního klubu, kde si jí všimne úplně obyčejný týpek jménem Aarne. Ten si myslí, že je Iris prostitutka, a tak se spolu v jeho bytě vyspí. Ráno najde Iris vedle postele peníze, ona mu tam nechá své číslo. Aarne o ní však jaksi neprojevuje zájem, přesto se Iris povede domluvit druhé rande. Dojde ke společné večeři Aarneho, Iris a jejich rodičů, a je to pěkný trapas. Po rande Aarne Iris oznamuje, že o jej nezajímají její city a chce, aby ho nechala na pokoji. Iris je z toho zničena a celý večer probrečí v posteli. Tím to ale nekončí - Iris zjišťuje, že otěhotněla a píše Aarnemu, aby s ní vychovával jejich společné dítě. Odpovědí je dopis s 10 000 finskými markami a vzkazem, "ať se toho spratka zbaví". Iris nechá dopis s penězi doma a jde se naštvaná projít, když jí na ulici srazí auto. V nemocnici jí navštěvuje nevlastní otec s povzbudivou zprávou - Iris musí opustit jejich byt, protože způsobila své matce velkou bolest. Jo, prostě se k ní všichni zachovali jako pěkná hovada a jak na to Iris zareaguje? Naprosto adekvátně, prostě si koupí jed na krysy a všechny otráví! Jako příběh to nebyl špatný, ale film byl na mě až příliš němý a chvílemi jsem se vážně nudil, tudíž musím dát pouhé 3*. ()
Reklama