Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Carlo Di PalmaHudba:
Kurt WeillHrají:
Woody Allen, Mia Farrow, Michael Kirby, David Ogden Stiers, James Rebhorn, Victor Argo, Daniel von Bargen, Camille Saviola, Tim Loomis, Katy Dierlam (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Z noční mlhy se vynořuje přízrak vraha, hledajícího další oběť. Úředníčka Kleinmana vzbudí několik mužů, kteří chtějí vraha chytit. Dají Kleinmanovi příkaz, aby se k nim připojil. Vyděšený muž zoufale bloudí mlhou, aniž ví, co se vlastně po něm chce. Má hrůzu z toho, že by mohl potkat svého šéfa, který má rozhodnout o jeho povýšení. V kočovném cirkusu na předměstí se artistka Irma pohádá se svým partnerem klaunem a odejde do města. Najde útulek u holek v bordelu, kde podlehne naléhání jednoho studenta a za vysokou částku se s ním i ke svému překvapení vyspí. Kleinman potká Irmu na ulici a v muži, za oknem šmírujícím jakousi svlékající se ženu, pozná svého šéfa. Irma se rozhodne věnovat nabyté peníze na dobročinné účely a požádá Kleinmana, aby je odevzdal v kostele. Část peněz dá osamělé ženě s kojencem v náručí. Klaun se vydá do města za Irmou. Náhodou zjistí, kde a za co získala peníze. Podaří se mu dívku najít a další šok utrpí, když se dozví, že peníze dostali potřebnější. Jejich hádka je přerušena výkřikem z mlhy a zakrátko je nalezena oběť neznámého vraha - žena s malým dítětem od kostela. Irma se dítěte ujme a klaun se smíří s myšlenkou na novou rodinu. Vrah hledá další oběť v cirkusu. Starý kouzelník se svým obdivovatelem Kleinmanem za pomoci triků vraha chytí. Lidé, kteří se přijdou na vraždícího maniaka podívat, zjistí, že v nestřežené chvíli zmizel... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (141)
Humor rozplývající se někde v mlze a napětí skrývající se v hlubokém stínu. Prostě film, který mě minul a podpořil můj rozporuplný názor na Woodyho Allana. (dabing) ()
Škoda toho závěru, nepochopil jsem, Allenův záměr nechat masového vraha nepochopitelně zmizet. Jinak to byl velmi úsměvný film, který úspěšně konkuruje Allenovým známějším dílům. Byl to velice komorní příběh, natáčený zřejmě z 95 % v ateliéru, což bylo znát na záběrech ponurých uliček a špinavých zákoutích města. Celé to bylo příjemně praštěné. Mia Farrowová měla velice milou roli polykačky mečů ("a co když polykáte meč a dostanete škytavku?"), výborný byl i John Malkovich, krásná scéna Kleimanna s ženskou, které kdysi utekl od oltáře; a především jeho bloumání nočními uličkami, přičemž netušil, jaká je jeho úloha během noci, kdy domobrana chytá masového vraha. Fosterová a Madonna - ty jsem nějak nevnímal, ale já nemám moc paměť na tváře. ()
Od Allena jsem toho zase tolik neviděl, ale tenhle patří určitě k nejlepším - skvostná černobílá kamera, hereckej all-star team, všechno se stane během jedné zmatené noci, kdy se hledá tajemný vrah. Děj poletuje cirkusem, bordelem, márnicí, temnými uličkami s nesourodou směskou postav, přičemž dohromady to vytváří kouzelnej celek, kterej se dá kromě prvního plánu číst i jako cesta životem - z poklidného zajištěného života vás něco vytrhne, a vy nakonec začnete přehodnocovat, jestli to všechno vůbec stojí za to.... Ten šedý klobouk. Dřív nebo později si všichni budeme muset nasadit ten šedivý klobouk kompromisu ()
Stíny a mlha nepatří k nejoslavovanějším Allenovým snímkům, ale k mým nejoblíbenějším určitě, protože mě jednoduše baví. Třeba už tou spoustou odkazů na Allenovy nejen filmařské vzory. Jako laikovi mi asi leccos uniklo, ale kromě jasně kafkovské zápletky rozpoznávám Orsona Wellese, film noir, Hitchcocka nebo Bergmana. Větší pozornost než obvykle věnuje režisér výtvarné stylizaci jejíž jádro už je vyjádřené v názvu. Tradiční allenovská slovní komika ("Co když zrovna polykáte meč a dostanete škytavku?") si nijak nepřekáží s vážnějšími tóny, filozofické rozpravy na půdě vykřičeného domu nepůsobí křečovitě a nebrzdí celkově odlehčený tok děje. Allenova ústřední postavička sice pobůhvíkolikáté variuje svoje předchůdce, ale neztrácí vtip a je tentokrát zasazená do opravdu atraktivního, nevšedního prostředí. Dobrá práce. 90% ()
Woody Allen a jeho jemné hlášky, plné humoru a zároveň dost chytré / viz již neexistující hvězda, kterou vidí, jej silně znervozňuje, nebo jeho úvahy o pohybu všeho, a proto je mu stále špatně/, kouzelná černobílá atmosféra zahalena do mlhy a hlavní postava, která absolutně netuší, jakou roli má v případu škrtiče, a další drobnůstky v allenovském stylu, to vše dohromady je kouzelný filmeček vystupující ze stínu všednosti. ()
Srovnávala jsem Stíny a mlhu s Allenovým Sólokaprem, jelikož srovnání se nabízí - obdobné prostředí (cirkus a varieté), obdobné téma (kdesi číhá neznámý vrah)... Sólokapr, kterému jsem dala také tři hvězdičky, se mi však zdá přece jenom lepší, a to určitě nikoli kvůii větší výpravnosti, kterou u Stínů a mlhy dokonale vynahrazuje černobílá stylizace a patřičná atmosféra. Na druhou stranu žárlivý výrok majitelky penzionu, že jiná žena má Woodyho "pouze pro ozdobu", mi asi utkví v paměti navždy. ()
Woody ponúka konečne poriadny vizuál, najlepší čo som od neho videl. Príbeh nie je vôbec zlý, avšak akosi nám nevysvetľuje dôvody počínania vraha. Po všetkých ďalších stránkach slušné dielko, ktoré primerane pobaví. ()
Báječná Allenovská komedie, která má svůj groteskní půvab. Stejně jako vždy, film, který je sice postaven na zmatených pohybech a vyděšeném kukuči Woodyho Allena, ale má i mimo to velmi sympatické něco, díky čemuž mě prostě baví. Jediné, co mě rozčiluje je konec! Sice docela vtipný, ale až příliš naivní. Kdysi jsem slyšela audio knihu, pro níž byl tento film předlohou a přiznávám, že konec nebyla jediná změna, ale rozhodně to byla dobrá změna! V této verzi příběh končí Kleinmanovou smrtí a to mi připadá mnohem lepší, než to, že se mu konečně splní dávný sen a stane se kouzelníkem v cirkuse. ()
Městem se prochází vrah, nikdo neví kdo jím ve skutečnosti je. Woody Allen je probuzen, má nastoupit k domobraně. Nikdo mu ovšem nesdělí co má dělat, ke komu se má přidat. Potuluje se tak zmatený městem až je postupně považován za vraha. Legračně vážný Woody ve výborném snímku plném stínů a mlhy. 90% ()
Jsem jedinej, komu tenhle film připadal něco mezi Allenem a Lynchem? Surreálno, podivné existence (čichač) a zrůdičky (cirkus), nevysvětlitelné jevy a otevřený konec. Jak jinak definovat Lynchův film? Jenže tohle byl na druhou stranu i typický Allen, jeho mumláním, dobře vykreslenými postavami, zajímavým dějem. Prostě taková Alleno-Lynchovská symbióza. Jen reálně bez toho Lynche...? Takže jak to vlastně teda je? ()
Mě to přišlo divný. ()
Nemohl jsem se ubránit pocitu, že Stíny a mlha vzdávají poctu Hammerovským hororům z padesátých let a jsem za to rád - první Draculové série s mistrem Lee mám rád. Všudypřítomná mlha a černobílé zpracování by mohli vyvolávat i pocity tísnivosti, ovšem tento element kompenzuje tradičně neurotický Kleinman, který je součástí plánu k chycení tajemného vraha. Tentokrát je charakter obohacen dvěma zvláštnostmi. 1) Nikdo mu za celý film neřekne, co má vlastně dělat- leč se stále každého ptá. 2) Všichni ve městě ho nesnášejí, a v 99% se nedozvíme proč. Jako by to byl úzus města. Já se bavil velmi. ()
Asi muj nejoblibenejsi Allenuv film. Nejenom kvuli hvezdnemu obsazeni, ale hlavne kvuli ponure atmosfere (film je natocen cernobile a skoro cely se odehrava v mlze). ()
Asi zatím nejslabší Woody Allen, co jsem viděl. Docela jsem se nudil, ale zase nejhorší to úplně nebylo, jen jsem zklamán z pojetí příběhu, který se podle mě dá zfilmovat lépe ()
Původně jsem chtěl ocenit třemi hvězdičkami, ale den poté přicházím na to, že bych se na Stíny a mlhu zase rád podíval a to o průměru nesvědčí. ()
Nevídaný herecký ansámbel (Allen, Malkovich, Cusack, Bates, Farrow, Stiers) v tejto príjemnej Allenovke, v ktorej akoby sa Allen vysmieval a tomuto pocitu sa na konci ubrániť neviem, samému Hitcockovi. Allen v úlohe prosťáčka uniká pred vrahom i jeho lovcami, zaplieta sa do spárov svojho strachu a jeho odvážnym alter-egom je jeho múza Mia Farrow. Videl som už lepšie Allenovky, ale aj táto má dačo do seba. ()
Dokonale kafkovská atmosféra, absurdno i pocit bezmoci - něco takového se musí trochu i zažít, aby se to pochopilo. Pro mne Allen v nejlepší formě. ()
Horor, Kafka, a..... Allen. Dobré jako (skoro) vždy. ()
Trochu zvláštní Allenův film, svůj druh humoru ovšem autor nezapřel ani zde. Trochu mi ale zážitek pokazil hrozný dabing. Inu, co čekat od komerční televize, je zázrak, že vůbec komerční televize uvádí takovéto filmy. Asi je lepší filmy, které původně nadabované nebyly, sledovat s titulky. ()
Až na hromady uškrcených a s hrdly od ucha k uchu proříznutých, ale bezejmenných obětí a útěku jejich původce v závěru, je film plný naděje a chuti do života. A dobře to dopadne (jak je Woodyho zvykem občas). ()
Reklama