Kamera:
Rui PoçasHrají:
Isabél Zuaa, Marjorie Estiano, Miguel Lobo, Cida Moreira, Andréa Marquee, Gilda Nomacce, Naloana Lima, Caetano Gotardo, Marat Descartes, Lilian Blanc (více)Obsahy(1)
Když si těhotná zámožná Ana najme osobní chůvu, ani jedna z nich netuší, jaké fatální následky pro ně obě bude porod mít. Nekonvenční horor, který se nebojí ani pohádkových poloh, přináší kromě vytříbeného klasického stylu i kritiku brazilské společnosti. (MFF Karlovy Vary)
Videa (3)
Recenze (8)
Nebyť tých, zbytočne nudných "opletačiek", ktoré zabrali takmer hodinu (!), mohol byť tento malý, "vlkolačí nezmysel" z Brazílie, aspoň celkom zábavnou jedno hubkou. Lenže tvorcovia sa rozhodli, že "viac" zabŕdnu do vzťahových záležitostí, pričom hororová stránka bude len okrajovým prvkom, a tak sa z "As Boas Maneiras", stáva film, ktorý nemá žiadne silné stránky, vďaka ktorými by nadchol. ()
Žánrově rozháraný film, který každou chvíli rozehraje nějaké zajímavé téma, ale záhy ho nahradí jiným nebo ho smete ze stolu nějakým dějovým zvratem, aniž by ho stihl pořádně využít - z čehož na druhou stranu vyplývá alespoň příjemná nepředvídatelnost příběhu. Horor je to velice nestandardní, přestože nezapře kořeny v žánrové klasice a tradičních motivech - spíš jde ale o horor společensko-sociální, který po devadesát procent stopáže ani jako horor nepůsobí a dokonce tak ani většinou není natáčen. Možná i proto pak působí některé jeho čistě hororové či krvavé scény nechtěně směšně, byť v kontextu všeho okolo jsou vlastně zároveň ohromně působivé. Tempo vyprávění je navíc řádně rozvleklé a film se s přibývajícím časem pokouší načít čím dál tím víc různých myšlenek, ne každou ale dokáže dovést k uspokojivému završení. Pár scén se nicméně zaryje do paměti snadno a na dlouho. ()
Velmi zajímavý a originální přírůstek do vlkodlačího žánru. Hororem bych to nazval jen kvůli té tématice – film totiž na nějakou snahu děsit diváka prakticky rezignoval a zaměřil se především na příběh, což v tomto případě nehodnotím nikterak negativně. Několik vyloženě hororových momentů zde sice je, ale jde pouze o lehké koření jinak převážně dramatického příběhu o rodinných, milostných a sousedských vztazích. Dobré mravy jsou především krásně natočené – film snoubí snovou atmosféru se zasazením do moderního, místy až futuristicky působícího, Sao Paula – a v neposlední řadě i výborně zahrané. Ačkoli jsou vizuální efekty z valné většiny tvořeny pomocí CGI, tak dosahují vysokých kvalit – zejména vlkodlačí mladě vypadalo úžasně působivě a reálně. Příběh je rozdělen na dvě části – více mě bavila ta první, při které si vás film pomalu omotává kolem prstu postupnou gradací napětí a hrou s očekáváním diváka, který dumá nad tím, kam se příběh vyvine. Většina filmů by možná rovnou po vyústění této příběhové linie skončila, tady se tak ale nestalo a přišlo na řadu nečekaně doslovné dovyprávění příběhu, který v první půlce započal. Tón se prakticky kompletně obměnil – z minimalistického hororového dramatu se to vyvinulo v sociální fantasy. Druhá půlka mě už nebavila tolik, jako ta první, ale výrazné momenty v ní také nalezneme. Dobré mravy mají opravdu brutální stopáž a rozhodně by to šlo osekat, ale s finálním cutem problém nemám. Tomuto ambiciózního a ojedinělému filmu jsem ten čas rád věnoval a mou pozornost dokázal udržet i ve své vleklejší druhé polovině. Americký vlkodlak v Londýně to sice není, ale svůj otisk ve vlkodlačím žánru Dobré mravy určitě zanechají. BTW: Film rozhodně nedoporučuji těhotným ženám se slabší povahou – některé scény by pro ně mohly být dost drastické a nepochybně by jim uvízly v paměti na delší dobu, což by pro období jejich těhotenství mohlo mít neblahé následky. ()
Brazilsko-francouzsko-německý snímek „Dobré mravy“ má trochu dlouhou stopáž, ale nemyslím si, že by byla zbytečně dlouhá. V první polovině je důležitý vztah dvou žen, ve druhé polovině pak to, co se dělo po porodu a ještě dál. Má to velmi dobré nápady, je to natočen způsobem, který se k vyprávěnému hodí – a to pomalé tempo moc nemusím – a dovede vás to překvapit. Velmi zajímavý film. ()
Vlkolačí kúsok, ktorý začína prijatím čiernej opatrovateľky do nového zamestnania. Má sa starať o tehotnú ženu a po narodení aj o jej syna. To však netuší, že dieťa nebude úplne normálne. Film sa dá rozdeliť na dve polovice, pred narodením a po ňom. Tá prvá nebavila. Vtipné songy to síce trochu oživovali, ale na hodinu lesbickej drámy nie som zvedavý. Jediná hororová scéna bolo mizerné zabitie mačky. Potom konečne po prvý krát zavylo vlčie mláďa a aspoň niečo sa začalo diať. Na samotných premenách mohli tvorcovia popracovať viac, ale maska malého vĺčatka bola parádna. Gore však úplne chýba a rozuzlenie nenadchlo. Celkovo mi to neprišlo zlé, ale ani až také dobré, aby to trvalo vyše dvoch hodín. ()
Reklama