Režie:
Karel LamačKamera:
Otto HellerHudba:
Eman FialaHrají:
Vlasta Burian, Ladislav Hemmer, Milada Gampeová, Karel Máj, Adina Mandlová, Čeněk Šlégl, Jaroslav Marvan, Jiřina Sedláčková, Václav Trégl, Marie Blažková (více)Obsahy(1)
Pan Ducháček je sice poněkud svérázný patron, nicméně jako koncipient advokátní kanceláře doktora Faulknera je naprosto nenahraditelný. Zejména v okamžiku, kdy se Faulkner zamiluje do sympatické Julie, dcery Alžběty z Rispaldiců. Nikdo kromě něj totiž netuší, že rozhazovačná rodina, jejíž finanční záležitosti kancelář spravuje, už nemá žádné peníze a že ji doktor z lásky k Julii financuje ze svého. Situace se vyhrotí, když advokát požádá dívku o ruku. Ona, i když ho také miluje a ke své lásce se mu přizná, odmítne, aby vyhověla své povýšené matce, pro kterou mladík není tou správnou partií. Přestože se vinou své finanční podpory Rispaldicům Faulkner sám ocitne na mizině, donutí Ducháčka, aby sehnal pětadvacet tisíc na proplacení směnky, kterou podvodně podepsal Juliin bratr. Koncipient sice peníze opatří, vzápětí však vyrazí na zámek, kde rodinu bez servítků seznámí se skutečným stavem jejich financí a počne organizovat dražbu rodinného majetku, kterým by pokryl dluhy. (TV Nova)
(více)Recenze (319)
Zřejmě typická hra standardního reperoáru Burianova někdy až příliš lidového (v tomto ohledu vlastně podbízivého) divadla naplno naznačuje přednosti i slabiny podstatné části Burianovy tvorby. Vedle vrcholů, jimiž tradičně v Burianových filmech jsou sám Vlasta Burian a Jaroslav Marvan, se objevuje poměrně pestrá galerie výkonů od profesionálních (Šlégl, Trégl, Fiala, Pištěk) po vysloveně figurkařící (Mandlová, Sedláčková, Hemmer) nezřídka na rozmezí neumětelství a a vědomé či nevědomé parodie. Skřípající fabule i plačící scénář dovršují tuto směs velkého umění a fatálního diletantismu do jednoho z nejlepších burianovských filmů, jehož poselství lze nejlépe vyjádřit parafrází úvodního gagu: Burian to zařídí! I tentokrát. ()
"Kdyby jsme brali ohled na lidi s minulostí, tak dodneška nemáme republiku...". Film ze staré školy, se silným politickým podtextem. Střet monarchie s buržoazií a hra na vysoký a nízký původ. Ano, naivní romantický příběh, ovšem s excelentním Burianem, který si to dává skutečně bravurně a Adina tomu dodává, jako obvykle, krásu. ()
Líbí se mi, jak je Vlasta Burian vlastně vedlejší postavou, ale tím, jaký je, se dostává dokonale do popředí a všichni ostatní jsou jim upozaděni. Ale to vůbec nevadí, protože on ten film prostě utáhne a některé jeho hlášky jsou prostě neskutečné. On měl prostě talent od boha, a tak i z takové zápletky udělá skvělou komedii, a to i když by s jiným hercem byla místy naprosto blbá. ()
Hej hou, zdraví vás Vlasta. Pýtate sa, že ktorá Vlasta? No predsa Vlasta Burian! Na začiatku druhej svetovej vojny, v júni roku 1938, sa Josef Vlastimil Burian predstavil v jednej zo svojich najvýraznejších a najznámejších filmových úloh. Stvárnil postavu Jana Ducháčka, prefíkaného a flexibilného zamestnanca advokádskej spoločnosti, ktorý je silne loajálny svojmu nadriadenému doktorovi Jiřímu Fauknerovi. Má vynikajúce pracovné výsledky a pomôže mu aj vtedy, keď sa tento právnik zapletie do patálie zadĺženej, skrachovanej šľachtickej rodiny. Dá sa na neho spoľahnúť, "Ducháček to zařídi". Táto stará čiernobiela komédia bola inšpirovaná divadelnou hrou "Konto X". Jej filmovú adaptáciu natočil režisér Karel Lamač. *** ()
V roku 1938 sa schylovalo k smutnym udalostiam pre Ceskoslovensko /29. 9. 1938 a 2. 11. 1938 su uz notoricky zname udalosti/, a tak na odlahcenie dusivej surovej reality vznikla tato komedia s Vlastom Burianom a Marvanom. Burian sa predstavuje v roli svojrazneho advokata, ktory ma na starosti kopu veci /financne zalezitosti istej rodiny, laska/. Politicky podtext filmu je nepopieratelny, ten je vsak zakryty duchaplnym a doslova genialnym komedialnym talentom samotneho Buriana. Ked sa vsak prvky komedie vytratia, vystupuju do popredia 2 veci. Jednak uz mnou spominany politicky podtext filmu a este aj drsna, surova realita politickych udalosti roku 1938. Komedia je to na urovni, uznavam. 92 % ()
Galerie (26)
Zajímavosti (13)
- Vo filme zaznie pieseň "Kdo ví co zítřek dá", ktorú spieval František Krištof-Veselý. (Raccoon.city)
- V jednej sekvencii filmu si skočili Ladislav Hemmer (advokát JUDr. Jiří Faukner) a Adina Mandlová (Julie z Rispaldiců) vzájomne do reči, pretože zrejme buď Mandlová povedala niečo navyše, čo nemala, alebo začal Hemmer hovoriť príliš skoro, ale režisér si to buď nevšimol, alebo proste to tak nechal tak. (Raccoon.city)
- Admirál z Rispaldic je fiktívna osoba, zato nápis pod obrazom je úplne autentický. Tou autentickosťou sa nemyslí ani osoba admirála, ale ani bitku pri Falklandoch, respektíve dátum admirálovho úmrtia. Známe bitky pri Falklandských ostrovov boli dve. Jedna v decembri 1914 medzi Nemeckom a Veľkou Britániou, druhá medzi Britániou a Argentínou na jar r. 1982. Zrejme ale išlo o úplne iné Falklandy, keďže dátum úmrtia je 18.november 1917. Falkland znamená v preklade Sokolia zem, a tak sa mohla volať i len nejaká dedina, skala na pobreží, alebo malý ostrovček prakticky kdekoľvek .V pozadí za admirálom sa nachádza vojnová loď s dymiacimi komínmi, ďalšie loď je v diaľke na horizonte. Z lode vpredu vystupujú dve dvojice diel veľkého kalibru, čo by nasvedčovalo, že sa jedná o bojovú loď, alebo prinajmenšom o ťažký bojový krížnik. Takže nápis každopádne autentický je, údaje, ktoré obsahuje, nie. (Raccoon.city)
Reklama