Režie:
Jean BeckerKamera:
Ghislain CloquetHrají:
Jean-Paul Belmondo, Christine Kaufmann, Henri Virlogeux, Michel Constantin, Nico, Béatrice Altariba, Edmond Beauchamp, Claude Piéplu, Jean-Pierre Darras (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Bývalý gangster vyrazí do Marseille, aby se osobně a pěkně postaru pomstil těm, kdo hodili vraždu na jeho kamaráda. (Netflix)
Recenze (24)
Francouzsko-italské drama natočené podle námětu J. Giovanniho v hlavní roli s J. P. Belmondem. Úvodní věta naznačuje, že dílo se bude odehrávat v gangsterském prostředí a současně lze očekávat neobyčejný filmový zážitek. Neznámý a tajemný Roberto La Rocca zjistí, že jeho přítel Xavier Ade (P. Vaneck – švagr režiséra J. Beckera) byl odsouzen a uvězněn za vraždu, kterou ve skutečnosti spáchal gangster Vilanova. Málomluvný Belmondo se intimně sblíží s Vilanovovou partnerkou a poté si v dramatické scéně srovná účty i s ním. V menší roli Vilanovova společníka se objevil Belmondův dlouholetý přítel M. David, oděný do luxusního obleku, na něhož byl náležitě pyšný. Zanedlouho se na scéně objeví nepřátelsky vyhlížející M. Constantin, jenž se svou skupinou podobně nebezpečných kumpánů vyhrožuje některým místním barům a požaduje výpalné. Neohrožený La Rocca se rozhodne postavit těmto troufalcům a v další navýsost dramatické přestřelce je sice raněn, ale podaří se mu tyto nepříjemné potížisty zneškodnit. La Rocca se ocitá ve vězení, kde se konečně setkává se svým přítelem Xavierem, trpícím pod despotickým dozorcem na samotce. Pod příslibem zkrácení trestu se oba přihlásí do skupiny dobrovolníků, jež mají za úkol vyhledávat a zneškodňovat miny, což je velmi nebezpečná činnost a málem se stane Xavierovi osudnou. V závěru snímku se Xavier, toužící získat peníze na koupi venkovského statku a začít nový život, neuváženě pustí do vydírání jistého zámožného a vlivného muže a na jeho riskantní jednání smrtelně doplatí jeho sympatická sestra Genevieve (patnáctiletá Ch. Kaufmann). Ve snímku J. Beckera plném dramatických situací a drsných mlčenlivých mužů je napětí stupňováno výbornou kamerou a geniální Giovanniho atmosférou. Belmondo předvedl v jednom ze svých prvních snímků vskutku vynikající výkon a celkově film hodnotím ještě o něco lépe než přelomový snímek U konce s dechem ze stejného roku. ()
Je to ten typ filmu, který sledujete s úctou i zvědavostí, ale i jistým odstupem. Jako když vstoupíte do pyramidy a nakukujete do sarkofágu a bojíte se, že uvidíte mumii a nebudete kvůli ní večeřet. Podobný pocit jsem měla, když jsem si odtrpěla scénu vyhrabávání bomb. Myslím, že už to znova vidět nechci, i když krev se v černobílé snáší líp. ()
Je to sice levná produkce, ale Beckerova verze Giovanniho knihy je daleko sevřenější než pozdější autorova. Nedostatek peněz totiž donutil tvůrce soustředit se na vztah obou mužů, zatímco Giovanni má ve Smůle velký rozpočet, více hvězd, ale těká od jedné věci ke druhé a výsledkem je rozplizlost. A i Belmondo je lepší v této verzi, než v té pozdější. Někdy méně znamená více. ()
Režisérská prvotina, neboli debut, Jeana Beckera a ne zrovna povedená. Francouzský noir se sice vyznačuje patřičnou atmosférou, ale místy to dosti hapruje ve scénáři. Děj příběhu je celkově nestrukturovaný a poněkud nelogický. Zkrátka to vypadá, jakoby v tom něco chybělo. Týká se to i samotného konce příběhu. Bez jediného náznaku prostě najednou konec a hotovo.Takovýto omšelý dojem nezměnil ani již populární Jean Belmondo, který byl obsazen do ústřední role La Rocca. Ale jo, vynikl a celkově snímek povznesl, což lze docela považovat zázrak, neboť jeho postava ve svém vývoji postrádá patřičný směr. Těžko posoudit, jestli takhle náhodou nebyl lajdácky proveden střih, neboť režie je naopak vkusná. I kamera je dle každičkého záběru obstojná. Námět převzatý z románu Josého Giovanniho se k noir filmu hodí. Přátelství mezi dvěma kriminálníky a jejich vztah ke stejné ženě. Škoda že to celkově není obstojnější. ()
Hlavně ze začátku to na mě působilo jako nějaká poloamatérská záležitost- chlap střelenej do čela a neukápla přitom ani kapka krve, mrtvola div nevyskočila z kufru auta, jak sebou mlela, ta mrtvá holka na konci jakbysmet, ale nakonec to mělo něco do sebe, byť jsem si při tom v duchu přehrával Zvíře a říkal si, jakej kus cesty urazil JPB mezi La Roccou a Brunem Ferrarim. Učení holt dělá mistra. Bez La Roccy by nejspíš žádnej Bruno nikdy nebyl. ()
Zajímavosti (3)
- Nespokojený s filmovou adaptací románu ze strany Jeana Beckera, který film režíroval, se José Giovanni se rozhodl natočit svou vlastní verzi pod titulem Smůla (1972), opět s Jean-Paul Belmondem. (Dragoni)
- Film se natáčel na černobílý film formátu 35 mm 1.66:1 se záznamem monofonního zvuku. (Dragoni)
Reklama