Režie:
Camille Vidal-NaquetScénář:
Camille Vidal-NaquetKamera:
Jacques GiraultHudba:
Romain TrouilletObsahy(1)
Muži jsou pro Léa zaměnitelní stejně jako dny, jimiž se protlouká. Jeho minulost je nám neznámá, budoucnost nejasná. Jediným opěrným bodem je pro dvaadvacetiletého mladíka přítomnost, a ta není dvakrát růžová – prodává se na ulici, nemá, kde by složil hlavu, a únik mu dokážou poskytnout jen drogy. Na rozdíl od ostatních prostitutů navíc nechodí s klienty, aby si vydělal peníze, nýbrž aby si na pár okamžiků užil blízkost a teplo těl, která má uspokojit. Jako by ale do světa neosobních setkání, násilí a konkurence nepatřil. Potřebu lásky totiž v momentě, kdy již všechny zábrany padly, nejde lehce uspokojit. Syrový debut Camilla Vidal-Naqueta je sondou do prostředí absolutní svobody i příběhem jedince, který k životu přistupuje pasivně, ale žádá si od něj něžnou pozornost. Vyzývavě tělesné drama mělo premiéru v Týdnu kritiky v Cannes a přináší nezkrášlený pohled do zákoutí, která nám jsou v běžném životě skrytá. (Mezipatra)
(více)Recenze (23)
Jo, toto tvrdim stale : ked je muz pri sexe v pasivnej roli, to je ohavne : 15 % ()
Hodně nekomfortní sonda do životního koloběhu jednoho prostituta. Snímek je velice znepokojivou studií o sebedestrukci a následném pádu na absolutní dno jedné lidské duše, a je zároveň nepřikrášlenou reflexí temné betonové džungle jménem Paříž. Naturalismus ve vrcholný formě. Frustrace zaručena.... 7,6 předkožek z 10 [#PRIDE2020] ()
Příběh francouzského prostituta, obklopeného drogami a nesmlouvavým prostředím, v němž není místo pro lásku, ukazuje, jak snadné je spadnout až na dno lidské společnosti. Režisér Camille Vidal-Naquet ve svém celovečerním filmovém debutu jde až na samou dřeň, když se nerozpakuje před diváka rozprostřít paletu opravdu drsných, explicitních scén, v nichž se obnažuje nejen hlavní protagonista, dvaadvacetiletý Léo, ale především pokřivený svět těchto lidí, svět plný agrese, násilí, tvrdých loktů a bezskrupulózních kšeftů. Je to film, který i přes všechny zhnusující pocity, jimž se divák během sledování prostě neubrání, pracuje s myšlenkou, že ta největší vášeň vyvolává bolest a zklamání. #mezipatra2018 ()
Příběh o mladém prostitutovi má až dokumentární nádech. Sexuální pracovník si užívá svobodu , kterou mu poskytuje jeho práce a je náchylný nebezpečím tohoto zaměstnání. Režisérovi se podařilo přenést něžnost do této brutální profese. ()
Zatoulaný nabízí autentický a syrový pohled do života prostitutů bez příkras a se spoustou explicitních scén, tudíž rozhodně nejde o film pro masové publikum. Pro postavu Léa platí "komu není rady, tomu není pomoci", o čemž se divák přesvědčí hned několikrát. I když má film jen přes hodinu a půl, připadal mi pocitově delší. Osobně bych byl býval uvítal, když by tvůrci - byť jen povrchně - naťukli minulost jednotlivých postav (Jak se dostali k prostituci?), protože vesměs zobrazovaná všední rutina ze života prostitutů začala ke konci nudit. I přes pár emočně silných momentů se mi Zatoulaný nedostal pod kůži a vlastně jsem měl i problém jakkoli sympatizovat s hlavní postavou. Odvážné a syrové scény nejsou vždy zárukou úspěchu. ()
Film plný kontrastov, na jednej strane ide o drsný realizmus vo vykreslení života mladého prostitúta, na druhej strane je to citlivý film plný túžieb po nežnostiach, dotykoch a pocite patriť k milovanej osobe. Táto túžba po ľudskom cite je príliš silná, aby sa dalo hovoriť ako len o prostitútovi pre peniaze a úspešne posúva snímok do iných dimenzií. Kvalitný scenár, prekvapivo dobrá réžia ( v oboch prípadoch debutujúci Camille Vidal-Naquet ) ale predovšetkým herecký výkon Félixa Maritauda je ohromujúci. Film ide na doraz, nebojí sa odvážnych scén, majú však opodstatnenie a zmysel. Šiesty komentár. ()
Mandragora: Freelancer Edition (nechybí ani bohatý milovník hudby - sadista či zdrogování klienta za účelem vybílit mu bejvák). Syrový naturalismus cením do chvíle než se začne jednat o explotaci a ta vehemence ukázat naprosté dno tím, že tuberkuloznímu protagonistovi nezbývá než pít z louže a spát s hlavou na obrubníku vprostřed ulice se k ní už nebezpečně blíží. Pokud ocením snímek za to, že se svými výjevy neohlíží za salónními straight liberály z Prajdu a přiznám, že jedna scéna mě svojí nenadálou něhou emočně rozložila (lékařka), nemůžu pak přehlížet, když se film i přes svoji pointu nevymanitelnosti snaží mít nějaký vývoj a je nucen tím dohnat hrdinu až na kraj lehké mentální retardace. ()
Skvěle zahráno, poučný příběh. Mělo to být ale lépe sestříháno, zkrácení tak o 10 minut by filmu jen prospělo. Mohli si odpustit místy dynamickou a nazoomovanou kameru, která je sice děsně in, ale houby vidíte, co se tam děje. A navyšovat hlasitost některých zvuků jen proto, aby divák vypouštěl emoce, mi přijde laciné. ()
Solidní syrová deprese, realita života beznadějného gay prostituta, jeho kolegů a jejich klientů. Pokud vás nudí gay cinema ze života bohatých intelektuálů dojímajících se u vína nad starými vázanými knihami a notovými zápisy renesančních skladatelů, Sauvage nabízí zcela opačný druh filmového zážitku a je to velmi dobře natočené. Tleskám odvaze debutujícího režiséra a jeho herců. ()
Letošní Oscary sice vyhrál nudnej Nomadland, ale myslím, že pravej nomádskej život ukazuje tenhle syrovej a smutnej film. Je to sice subžánr, plující bez nějaké zápletky od jedný kuřby k druhý, ale tak to má bejt, hlavně nepropadnout sentimentu. Závěrečnej útěk hlavního hrdiny zpět do ulic, mně jen potvrdil, že těmhle lidem není pomoci. Tři a půl pecek. ()
Emocionálne vyčerpávajúca filmárčina, ale v tom dobrom zmysle! Najsilnejsí aspekt filmu je jednoznačne Felix Maritaud - mladý herec, ktorý vie subtílne očami a tvárou odovzdať divákovi viac ako väčšina súčasných hercov celým telom. Určite ho rád uvidím v iných filmoch. ()
Přestože stylově jde o docela surové a naturalistické dílo, nejsem si po skončení filmu jistý, jestli mu úplně věřím. Nevadí, že o minulosti hlavního hrdiny nic nevíme (jenom výraz tváře v jediném momentu u lékařky svědčí o traumatu), z jeho jednání člověk docela chápe, jakou motivaci pro svůj způsob života má. Jeho situace vypadá částečně jako tragický důsledek jeho minulosti, zároveň ale není pouze její obětí, Vidal-Naquet neukazuje prostituty jen jako ponížené a zahanbené trosky na okraji společnosti, jak to často bývá; jejich tělesnost, chtíč, živočišnost zobrazuje bez zábran, bez soudu, bez prudérnosti. Nevím ale, co si vzít z toho rozporu, v kterém je na jedné straně deprivovaný člověk toužící po společnosti, citu, lásce a důvěře, a na druhé straně divoch neschopný žít v nesvobodě konvenčního partnerského vztahu a způsobu života. Hrdinu pozorujeme pouze zvenčí a navzdory zdánlivé prostotě a průhlednosti zůstává až do konce tajemný a neprostupný. ()
Drama z prostředí mužské prostituce, které k tématu přistupuje bez jakýchkoliv předsudků. To že hrdina šlape, není téma. To že hrdina bere drogy, není téma. To že hrdina nemá rodinu, není téma. Zatoulaný je příběhem o svobodě a hledání lidské blízkosti. ()
Film má jednu dominantu, a tou je postava Léa. Jak je napsaná, hlavně zahraná a herecké výkony jsou dle mě nejlepší nosnou osou celého filmu (ne jen Félixe Maritauda, ale jeho především) ruku v ruce se zpracováním. Depresivní scény jsem přežil, protože ty vždy nemusím a snímek ve mě zanechal rýhu v duši. Úplně jsem cítil tu špínu, pach a pot a maskéři odvedli profi práci. Samozřejmě velký dík agnusovi za překlad na GT ... 71089 ()
Videno na Leeds Film City (International Festival 9.11.18) Sice jmeno hlavniho predstavitele ve filmu nikdy nezazni, ale vsude je prezentovan jako Leo, 22, Homeless. Prostitut ktery prodave sve telo za smesne penize a je ochoten snaset ponizeni od klientu. Leo touzi teple objeti, chce byt milovan. Kdyz se mu naskytne sance na lepsi zivot a vse hnusne (rikam hnusne, protoze toho hnusnyho zazil opravdu hodne) hodit za hlavu, tak udela takovej kix, kterej jsem nepochopil z pohledu sveho, ale pochopil z pozice Lea. Vykon Felixe Maritauda je excelentni a dal sve postave dusi i telo a to doslova. ()
Nepůsobí to na mě jako příběh, ale spíš výjevy ze života prostituta. Neotřelost a určitou originalitu nelze tomuto snímku upřít, a to i celkem odvážnými sexuálními scénami oscilujícími na hraně lehkého porna. Líbí se mi tato otevřenost, jednak na mě působila realisticky a upřimně, a jednak limity seriozní filmografie posouvá zas o kousek dál. Nevidím nic špatného na tom, ukázat ve filmu nahotu jako součást přirozenosti. I celkové zpracování je z mého pohledu chvályhodné, protože neukazuje jen laciné obrázky, ale jde pod povrch, prokresluje postavy, odkrývá psychologii příběhu. V neposlední řadě musím uznat, že hlavní hrdina mi byl sympatický, a i když jsem se ne se vším jeho konáním ztotožnil, v podstatě jsem mu držel palce...i když, jak ze závěru patrno, marně. ()
Hypnoticke, smutne, krasne, divoke, nepoucitelne ()
Škoda, že není nijak alespoň naznačena minulost hlavního hrdiny. Jak se do své role dostal, jak ke své filosofii dospěl. Před námi se objevuje už uhnětený k obrazu autorovu. Pod přívalem naturalistického gay-porna (místy víc odpuzujícího než šokujícího) se pak poněkud vytrácí naléhavost a věrohodnost a trochu to podkopává i jeho finální rozhodnutí (překvapivě žádné překvapení). Bez efektního prostředí zůstane jenom na dřeň očištěná historka o tom, že štěstí si nekoupíš. ()
Přes extrémně kladné ohlasi jsem měl po delší době velké očekávání. Ze mě průměrná, kontroverzní podívaná bez cenzury. Každopádně určitě stojí za to, jít na to kina! 🙃 ()
Přes věrný obraz života na ulici a výstižné zachycení sobecké a cituprázdné společnosti, a to na obou stranách "barikády", nepřináší film cokoliv nového, co by už nebylo v jiných snímcích s touto tématikou. Nechybí typické francouzské přepjaté scény, navzdory kterým se stejně vkrádá pochybnost, zda přece jen nekloužou po povrchu. Čekal jsem nový přístup k tématu, ale přišlo jen dobré "old school" zpracování. ()
Reklama