Režie:
Jurij BykovScénář:
Jurij BykovKamera:
Vladimir UšakovHrají:
Denis Švedov, Vladislav Abašin, Andrej Smoljakov, Kirill Poluchin, Alexandr Bucharov, Dmitrij Kuličkov, Ivan Jankovskij, Jurij Tarasov, Pjotr Barančejev (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Na předměstí ruského maloměsta stojí polorozpadlá průmyslová budova. Mnozí zaměstnanci v ní začali pracovat ještě před tím, než původně státní podnik prošel kapitalistickou privatizací. Když místní oligarcha a majitel továrny Kalugin (Andrej Smoljakov) oznámí bankrot, skupina dělníků, kteří už několik měsíců nedostali výplatu, se rozhodne Kalugina unést a požadovat výkupné. Pod vedením záhadného Alexeje (Denis Švedov), jehož motivy jsou více než nejasné, se celá akce brzy vymkne kontrole. Kaluginova soukromá ochranka a policejní útvar rychlého nasazení obklíčí budovu. Dělníci jsou v pasti, hodiny tikají a spojenectví se začínají rozpadat... (Film Europe)
(více)Videa (2)
Recenze (74)
Kritika systému, nekritika systému, jakmile vidím lidi v kuklách s AKMSkami v ruce, jak postávaj v omšelých fabrikách a zdevastovaných planinách, padne na mě strašnej videoherní Stalker vibe. Jinak vlastně podobně jako předchozí Bykovovův Durak i tohle působí jako perfektní debut v tom, kolika způsoby chce vyloženě vyřvat do světa nějakou nespravedlnost, aniž by si odpouštěl různé žánrové zkratky, artefakty či třeba akční scény. Fabrika působí méně vyspěle než Durak, v něčem je psána nadšenou dětskou rukou, ale zároveň je zřejmé, že jejím majitelem je někdo, kdo sleduje současné filmy a dokáže tak otáčet některá nabízející se klišé. Z tohoto hlediska je to taková součinná radost sledovat. Jakkoli se film snaží být bezvýchodný a tíživý. ()
„Tohle neskončí dobře. Ale k čertu s tím,” pronese jeden z party dělníků, kteří se rozhodnou k zoufalému činu. Zhrzení pracanti po oznámení o uzavření továrny unesou jejího šéfa. Chtějí za něj výkupné. Dluží jim několik platů a nějaký peníz navíc jim zajistí lepší start jinde. Obzvlášť když slyší, jak okolní fabriky propouštějí nebo rovnou zavírají své závody. Je to velmi přímočaré i velmi prosté. Pochopitelně ale nepůjde o bezproblémovou akci, vše se hned od začátku komplikuje, postupně se dostáváme blíže k postavám a zejména k jejich (skutečným) motivacím. Coby kritika poměrů v Rusku, kdy prvořadý je zisk a někde vzadu prací sedření dělníci, to příliš neobstojí, sociální problematiku z hlediska nejnižší pracující třídy jen lehce naťukáváme. K celkové náladě solidně pasuje industriální prostředí a nakonec tahle hra na kočku a myš končí někde v lehce nadprůměrných číslech. ()
To, co začíná jako obyčejný všední den ve fabrice vrcholí naprosto skvěle vygradovanou psychologickou hrou na kočku a na myš, která nemůže mít vítěze. Aneb nesnažte se nasrat partu dělníků z fabriky, která vám patří, nebo to může skončit hodně špatně. Naprosto odpudivý industriální prostor šedivé fabriky, obyčejní hrdinové, kteří přežívají ze dne na den ve své šedivé nuzné existenci bez jakéhokoliv východiska a naděje na změnu, jeden zajištěný podnikatel, který sere na svoje zaměstnance a rozhodl se zavřít fabriku, a partička jeho goril, která se jde s těma dělňasama poměřit v boji na život a na smrt. Do toho si přidejte skvěle propracovanou psychologii postav, uvěřitelné jednání, naprosto nepředvídatelný děj, kdy to všechno může skončit jakkoliv, a konec, kdy ze všech variant je vzhledem k charakteru hlavního únosce zvolena asi ta nejuvěřitelnější. Za mě naprosto strhující podívaná, která mě nenechala vydechnout, a která mě neskutečně bavila. Ještě nějakou dobu po skončení filmu jsem nevěřícně zíral na plátno, sledoval titulky a nebyl schopen ničeho. Jen jsem zpracovával právě viděné. A že to stálo za to! [27. Art Film Fest Košice] ()
Je neuvěřitelný jak Jurij Bykov lehce udělal základní zápletku, aby mohl rozehrát hru, při které netušíš následující scénu. To co se chvílema jeví jako akční thriller se nebojí v okamžiku přebarvit na psychologickou dialogovku aby se přes sociálně politickou tému zase vrátilo k akci. Bykov mě měl jak na zlatým podnese a já neměl ani anung ke kterýmu stolu mě nakonec donese. ()
Země kde zítra znamená včera. Místo, kde parametr zoufalství provází motiv i čin. Fabrika, kde by nepomohla ani točna podnikového psychologa Kláska.. Rezignující pohled směrem k spravedlnosti a přestřelka v ohyzdné potemnělé továrně působily dobře, nicméně nevyzpytatelná zápletka a interakce mezi až příliš filozofujícími postavami už jen stěží držely krok s myšlenkou a řemeslnou kvalitou. Konec zvláštní. Takový ten ve stylu, že je světlo na konci tunelu, ale vy jej nemůžete vidět, protože jdete opačným směrem.. ()
Galerie (36)
Zajímavosti (3)
- Celosvětová premiéra proběhla 7. září 2018 na Mezinárodním filmovém festivalu v Torontu. (ČSFD)
- Hledaní místa, na jehož území by bylo možné organizovat filmovací proces, trvalo docela dlouho a probíhalo po celé zemi, nakonec byl objekt nalezen v Moskvě – továrně na železobetonové výrobky. (ČSFD)
- Natáčanie filmu prebiehalo na prelome októbra a novembra 2017. Celkovo trvalo iba 3 týždne, a to 6 nocí po sebe s následnou jednodňovou pauzou. Fabrika vo filme je fungujúcou výrobnou prevádzkou. Z tohto dôvodu sa tam mohlo natáčať až po odchode pracovníkov. Reálni zamestnanci si však zahrali aj v niekoľkých scénach na začiatku filmu. (MikaelSVK)
Reklama