Režie:
Louis MalleKamera:
Henri RaichiHrají:
Catherine Demongeot, Philippe Noiret, Hubert Deschamps, Carla Marlier, Annie Fratellini, Vittorio Caprioli, Jacques Dufilho, Yvonne Clech (více)Obsahy(1)
Holčička Zazie přijíždí poprvé do Paříže a má jedno přání, tak veliké jak dokážou být jedině dětská přání, vidět pařížské metro. Jejím průvodcem a ochráncem při jejím pařížském pobytu je strýc Gabriel, který ji seznámí se svými přáteli, k nimž se malá Zazie chová s otevřeností a půvabem sobě vlastním. Takže, hurá do metra! Ale metro je zavřené, protože zaměstnanci stávkují a Zazie musí tedy vzít za vděk taxíkem Charlese, Gabrielova kamaráda. Ráno čeká strýce Gabriela nemilé překvapení: Zazie si vyšla poznat Paříž. A spolu s ní, jejím pohledem, poznávají Paříž a její obyvatele i diváci. Toto velké dobrodružství holčičky Zazie trvá třicet šest hodin a probíhá v překotném tempu a úžasné legraci.
Filmová adaptace slavného románu Raymonda Queneaua je ve filmu tím, čím je tento román v literatuře: je vynalézavá, směšná, plná gagů, s lehkostí i plnou vážností si pohrává s různými formami, zvuky, hudbou a barvami, stejně jako si literární text hraje se slovy, syntaxí a pravopisem.
(oficiální text distributora)
Recenze (65)
vražedně "vtipná" záležitost... ()
Anarchie. Superimpozice, trikové záběry, různé rychlosti natáčení, skok poskočný, aluze (jiné novovlnové filmy, groteska hraná i animovaná). Pestrobarevná učebnice stylistických postupů nouvelle vague. Minulo mne to stejně jako kniha (které se Malle, pokud jde o přímou řeč, drží s obdivuhodnou věrností). 60% Zajímavé komentáře: Fabienne, Machrovic ()
To byl cvokhaus jak z mého žvota. Film balancoval na hranicích geniality a totálního degenství. Nic mezitím. Zrychlené pohyby hlavních postav společně s dialogy zřejmě vytvořil někdo, kdo si po dobrém obídku dává jako dezert LSD. Třeba scéna sestupování ze schodů z Eiffelovky a souběžná dialogová hra se slovy obouch sestupujících mě přinutila vydat ze sebe takové HAHAHA, až jsem vzbudil sousedy. Lední mědvěd co se válí v posledním patře Ajfeldy mě úplně rozmlátil. Jelikož jak genilatu tak degenství mám mnohem více radši než průměr nemohu jinak. Navíc mě Zazie těžce připomínala Olinku se kterou jsem kamarádil v sedmi letech. To taky byla dívka plná obdivuhodných nápadů. Třeba: " Pájis, budeme házet kameny na vosí hnízdo, kdo to vydrží dýl vyhrává !" Vitěze říci neumím, ale druhej den by naše držky vyplašily i členy speciální zásahové jednotky. Takže jistě chápete důvody proč tenhle francouzskej blázinec z roku 1960 miluju. Oliči jestli žiješ a čteš to, co jsem tady vyblil, houkni. V parku jsem viděl sršání hnízdo i kameny ---schválně kdo to vydrží dýl. ()
Snad na žádný jiný film nesedí tak moc dobře popisek "ztřeštěný". Chvílemi má člověk až pocit, že sleduje Looney Tunes v hrané podobě! Za vším tím úletem a bizarními scénami se však nachází umně skryté srovnání světa dětí a dospělých (ale nejen to) a fakt, že né vždy je dospělý dospělým a dítě dítětem. Sice mě na grotesky a přehršel "gagů" moc neužije a postavy mi rozhodně nebyly bůhvíjak sympatické, avšak za ten totální filmový anarchismus (ve scéně "bitvy" je v záběru několikrát dokonce i druhá kamera, kterou třímá napadený kameraman.....a ten lední medvěd na Eiffelovce wtf!), který rozhodně můžu, tu čtvrtou hvězdu prostě musím chtě-nechtě přidat. A nakonec si neodpustím i jednu hlášku, která zde zazněla (a ze které si ostatně můžete udělat obrázek o celém filmu, heh) - naprosto brutální vyznání sympatií ženě: "Hned jak sem vás uviděl, řek sem si Bez týhle pipky ani ránu!" ()
V Kronice filmu se píše, že na nepřipravené diváky působil film Zazie v metru až provokačně a nikde mimo Francii nezaznamenal úspěch. Naivně jsem si myslel, že přečíst si tuto větu znamená stát se "připraveným" divákem. :o) Omyl. Louis Malle udělal všechno pro to, aby uvedl publikum v naprostý zmatek. Překotné skoky v čase (žena odchází uložit Zazii do postele, ve vteřině je zpátky a říká "Usnula okamžitě"), prostoru (jako by se všichni přemisťovali teleportem, postavy vynořivší se odnikud a mizející, aniž bychom se dozvěděli, co byly zač a o co jim šlo... Ale to nejsou výhrady! To je úžas. Ten film se nepodobá ničemu. Může snad malinko připomenout Amélii z Montmartru, ale ne náladou. Vtěsnal do obyčejné stopáže tolik děje, nápadů a gagů, rozhazovaných plnými hrstmi, že mě přinutil podívat se na něj 3x během týdne. A potřetí nebylo naposled, protože díky té hektičnosti v něm vidím vždycky něco, co mi předtím uniklo. Je to dobrý film? Špatný? Na to kašlu. Je mimořádný. Zatím 80% ()
Naprosto šílená bizarní taškařice s okouzlující vizuální stránkou filmu. Lehce dadaistiký pohled na město a lidi v něm se pohybující, jakoby dětskýma očima, avšak s inteligentním nadhledem a neuvěřitelnou fantazií... Navíc - na to, že je tenhle filmek už skoro půl století stár, každopádně je však nestárnoucí a stále mile zábavný. Vlastně až nadčasově poetický... :-) ()
Dost možná nejztřeštěnější film, jaký jsem kdy viděl. Ale ta nekompromisní smršť fyzických gagů na ploše celovečerního filmu působí trochu únavně. ()
Bizarní pestrobarevní groteska, u které jsem neměl nejmenší tušení, jaké překvapení vytasí z rukávu tvůrci za okamžik. Jenže ani šílené zpracování nedokáže zastínit základní nedostatky v jednoduchém scénáři. Ač je snímek krátký, nedokáže - byť je opravdu zpracováním velmi zajímavý - zabavit diváka na celou dobu. Nevypne-li jej kvůli bolesti z hlavy, kterou několik scén opravdu dokáže vyvolat, bude mít co dělat, aby přetrpěl neustále se opakující motivy nebo otřesnou dívčinu v hlavní roli. Je třeba si uvědomit, že něco podobného ovšem není k vidění příliš často, takže dokážu pochopit, že tenhle snímek pro někoho bude příjemným překvapením, které přinese osvěžení mezi všechny ty stejnorodé snímky, které teď máme v televizi možnost zhlédnout. S propracovanější dějovou linií mohla být tahle bezduchá hříčka minimálně zábavnou komedii s inovativním přístupem k látce, takhle se ale jedná jen o zpočátku laskavou taškařici, u které pomalu opadá okouzlení režijní hravostí a na povrch prosvítá její prázdnota. [TOP 19/6 70%] ()
Trpěl jsem jako zvíře lapené v metru. ()
Úvodnú túžbu dievčatka uvidieť metro vzápätí strieda bláznivo rozparádená jazda Parížom, obsahujúca v sebe prvky grotesky, bláznivej tancovačky, milostnej komédie a ktoviečoho všetkého ešte v tak razantnej mäteži až sa z toho hlava točí. Rovnomenná literárna predloha Raymonda Queneaua je skvelá, jej ducha skvele vystihol Malle narúšaním zdanlivého poriadku a životných schém s použitím náhlych vpádov, trikov, zrýchlenia a spomalenia obrazu, zmiznutiami a objaveniami postáv, sekmi v dialógoch, dejovými zvratmi. ()
Ke konci už je to docela nuda a některý vtipy jsou strašně křečovitý, ale kde jinde uvidím chlápka skákajícího s balónkem z Eiffelovky.... ()
Se Zazií jsem naprosto nečekaně prožila kouzelný večer. Hned jak se na scéně objeví šarmantní blázen Gabriel v podání Philippa Noireta a jeho hubatá neteř Zazie, musíte si je buď zamilovat nebo naopak nenávidět. Strýček Gabriel ve skvěle padnoucím obleku žije ve skvěle padnoucím bytečku s dokonalou (a dokonale krásnou) ženuškou. Malá Zazie je tím nejlepším příkladem toho, jak může být dítě roztomilé i protivné zároveň... Celý fillm by se dal charakterizovat jako zběsilá honička Paříží během níž se k ústřední dvojici přidávají různé absurdní lidské figurky. Už od samotného začátku se vám díky zběsilému tempu asi budou protáčet panenky, žádné zvolnění nečekejte a ke konci se otáčky ještě zvýší na nevídanou frekvenci. Zazie v metru není film jen na jedno podívání. V pozadí záběrů se odehrávají neskutečné gagy, které rozhodně nelze zachytit napoprvé. To je jeden z důvodů, proč mi tolik připomíná Tatiho tvorbu. ()
Ta malá Zazi...knížka je lepší ()
Velice citlivá milá povídka, která předznamenala skvělou velkou kariéru pana Noireta. ()
Nikdy bych nevěřila, jak může být 89 minut dlouhých. Ze začátku se na to ještě dalo koukat, i některé hlášky byly vtipné, ale brzy to ztratilo dech, humor a opodstatnění. Z Queneaua mám pocit, že kouřil nadměrné množství cracku a prokládal to absinthem. Ztreštěnost pro ztřeštěnost a přehršel gagů je ubíjející a postupem času zatraceně nudné. Kdyby byl film dlouhý jen 20-30 minut, nejspíš by působil živelněji, hodina a půl je na takovou hříčku zbytečně mnoho a značně jí to ubírá na atraktivitě. ()
Tohle by si ke svým divákům nedovolil ani Godard. Tohle už nebyla absurdní groteska, tohle byla totální anarchie na filmovém plátně. Vtipné, nápadité, hravé, geniální. ()
A pak, ze je literarni avandgarda nesfilmovatelna! Raymond Queneau mohl byt myslim velmi spokojeny ... . Vesele , radostne, priblble... . ()
Souhlas s Giannim_B; první půlka mazec - přehršel nápadů a gagů vrhající se na diváka jako kulky skopčáků kropící Omaha Beach, ale všeho moc škodí, takže druhá půle sice nepostrádá skvělé okamžiky, ale už začíná mírně nudit. Zazie v metru je něco jako 100x víc Amélie z Montmartru + Charlie Chaplin v tripovém videoklipu. ()
Farebná hovorená groteska z počiatku 60tych rokov z Francúzska....prečo nie. Zpočiatku ma vizuálne nápady Malleho bavili, špeciálne pri naháňačke mestom a návšteva Eiffelovky nebola nikdy dobrodružnejšia. Lenže časom to už začal trochu preháňať, akoby boli všetci na drogách a pri konci som mal pocit, že sa točilo bez scenára a každá herecká improvizácia ostala vo výslednom strihu. Akosi mi do výsledného tvaru nesadlo strielanie a vraždenie, ak by to na konci dalo aj nejaký dejový zmysel, Zazie by bola plnohodnotnejší filmový zážitok, nie iba uletenosť, na ktorú sa ale len tak nezabúda. Práca so strihom je obdivuhodná, Noiret sympaťák, len tá Zazie a jej úsmev mi dvíhala žlč viac, ako by sa na hlavnú hrdinku filmu, ktorý si máte obľúbiť, patrilo. ()
Pane jo, to byl úlet... ()
Reklama