Režie:
Christian CarionKamera:
Pierre CottereauHudba:
Ennio MorriconeHrají:
August Diehl, Olivier Gourmet, Mathilde Seigner, Alice Isaaz, Matthew Rhys, Thomas Schmauser, Jacques Bonnaffé, Mike Hoffmann, Laurent Gerra (více)Obsahy(1)
Květen roku 1940. Aby se vyhnuli hrozící německé invazi, opouštějí obyvatelé vesničky v severní Francii své domovy, stejně jako miliony jejich spoluobčanů. Německý chlapec Max cestuje s nimi. Jeho otec Hans se postavil proti nacistickému režimu a byl uvězněn v Arrasu za to, že lhal o své národnosti. Hans je nakonec osvobozen a vydává se hledat svého syna v doprovodu skotského vojáka, který se snaží dostat zpátky domů. (Cinemax)
(více)Recenze (15)
Vo filme boli dve dejové línie. Jedna o úteku oyvateľov celej francúzskej dediny pred Nemcami na Juh (zbytočné, aj tak ich napokon Nemci dostihli) druha línia o otcovi (nemecký antifašista na úteku) ktorý v tom virvare stratil sedemočného syna. Zaujímavý francúzsky snímok dramatický a smutný. Zaujímavá bola voľba hudby, kým nemeckú líniu podfarbovali tóny Schubertovej serenády Leise flehen meine Lieder, Durch die Nacht zu dir;...., tak nostalgický príbeh francúzov na úteku podfarbovala hudba a Ennio Morricone . ()
Na válečné filmy mám u Francouzů docela štěstí. Pokaždé mě překvapí nějakým zajímavým příběhem z druhé světové války, který bych si nedokázal ani vymyslet. U tohoto příběhu mi například přišlo zajímavé to, že vypráví životy zemědělců ze severu Francie, kteří utíkají na jih a jelikož je sever blíž k Německu a Belgii, pije se ve filmu poměrně často pivo. Třeba ten skotský voják, ten se tomu vůbec nebránil a bylo vidět, že si sem tam rád dá do trumpety. Takové situace, to se u francouzských filmů všeobecně moc neděje a tudíž už jenom to mi bylo velice sympatické. Později mi tedy bylo dost smutno z toho, co válka z lidí udělala, což se dalo čekat. Také mě překvapilo, co všechno jsou dospělí ochotni udělat pro děti. Na závěr musím říct, že jsem se dočkal dalšího poctivého francouzského vyvrcholení, které si Francouzi zřejmě nikdy neodpustí. ()
Celkom slušný vojnový príbeh od Francúzov, síce bez nejakých veľkých vojnových scén, ale všetko zachraňuje uveriteľný a silný príbeh a samozrejme kvalitné herecké výkony. August Diehl dokáže zahrať jak hnusného nácka tak dobrosrdečného otca a rolám s tématikou 2. svetovej sa nevyhýba, čo je super. Za všetky spomeniem krásny Mallickov film - Na prahu války (2019). Počas filmu som niekoľkokrát spomenul, že hudba dosť pripomína Morriconeho. Nevedel som rok výroby filmu, vieme, že Maestro je už po smrti, preto som bol po filme prekvapený, že hudbu robil naozaj Morricone. O filme som nevedel, objavený úplnou náhodou. 80%. ()
70% ()
Uvedení filmu v české tv distribuci moc nechápu. Žádné herecké eso, žádný silný příběh. Z historického hlediska má tenhle film asi velký význam jen pro Francouze. Okupaci Německem lze zachytit mnoha způsoby, tady je hlavní dějovou linkou příběh muže a jeho syna a jejich nedobrovolné rozdělení a snaha o znovusetkání. Jakého vyvrcholení se kolega Malarkey dočkal, asi nechci vědět, ale hlavní postavy opustíme v okamžiku, kdy se může kdykoliv cokoliv stát, takže kulka nebo šrapnel jsou poměrně pravděpodobnou budoucností. Příjemná hudba od Ennia. ()
Pre Christiana Cariona bolo takmer prioritou natočiť film o francúzskom exodu z roku 1940, pretože jeho matka bola súčasťou tohto presunu zo severu na juh. Tento exodus sa týkal 8 miliónov Francúzov, ktorí utekali pred Wehrmachtom, ktorý v krátkej dobe obsadil celé severné Francúzsko. Opisuje bezhlavý útek civilných obyvateľov z miest a dedín, všeobecnú paniku, vzájomnú nevraživosť, ohromenie, sklamanie, strach z prichádzajúcich Nemcov ale aj ústup zvyškov francúzskej armády. Vo filme je dobre spracovaný všeobecný chaos a zmätok, ktorý všade zavládol. Prostredníctvom hlavných protagonistov filmu nám zachytáva film celú paletu ľudských reakcií a myšlienok v napätých a často životu nebezpečných situáciách. Reálne ukázal na násilie vojny a všetky tie hrozné veci, ktoré sa ľudia museli naučiť, aby prežili vo vojnovom stave. Na druhej strane poukazuje na prejavy solidarity a nový obzor pre ľudí, ktorí predtým nikdy neopustil hranice ich dediny. V čase mieru by títo ľudia nikdy neprišli do kontaktu, ale vojna ignorovala nielen zemepisné, ale aj spoločenské hranice. V tom biednom a nespočetnom dave nebolo nič ľudské, podobal sa stádu na bezhlavom úteku. Mnohí z utečencov ani nevedeli, prečo utekajú, lebo celé Francúzsko horelo a nebezpečenstvo číhalo všade. Veľké množstvo civilistov bolo zabitých na cestách v rámci častých nemeckých útokov zo strany lietadiel. Vtedy dochádzalo k veľkému rozptýleniu rodín a tak veľké množstvo deti spätne nenachádzalo svoje rodiny. Mnoho mesiacov po tomto francúzskom Exoduse boli noviny plné hľadaných príbuzných alebo deti. Viac ako 90 tisíc deti sa v tom období stalo sirotami. Viac ako 3/5 Francúzska pripadlo Hitlerovi a na okupačné náklady muselo Francúzsko platiť zo začiatku 400 a potom 500 miliónov frankov denne. Film je historický úplne presný a zaoberá sa len jednou z mnoho zaujímavých udalosti z obdobia 2. svetovej vojny. ()
Chvílemi zajímavý a chvílemi nudný film. 1) O útěku francouzských obyvatel před postupujícími Němci v roce 1940 jsem dosud nevědel nic. Teď už něco vím. Osvětovou funkci splnil film dostatečně. 2) Spoiler. Dějová linka s německým otcem je zajímavá a akční. Druhá dějová linka s vesničany na pochodu je méně zajímavá, dost nudná a silně předvídatelná. 3) K tomu, jak se Francie chovala k uprchlíkům, doporučuji velmi zajímavý článek. 4) Film jsem sledoval na kanálu Cinemax 2. Překvapil mě podivný dabing. Film sám běží ve třech jazycích - Němci mluví německy, Francouzi francouzsky a Angličané anglicky. V dabingu francouzštinu nahradila čeština, některé německé a anglické dialogy jsou rovněž v češtině a jiné zůstaly v původním znění (bez titulků). Logiku tohoto uspořádání jsem nenašel, i když jsem se snažil. ()
Doufám, že se ještě dožiji toho, že bude tento a podobné filmy (ať německé nebo francouzské) považovány za podobnou "agitku" jako většina sovětských filmů do perestrojky. Už jinde jsem popsal proč, ale udělám to stručně i zde. Jde o vytvoření paradigmatu (dle Wikipedie "obecně přijímaného schématu"), že Francouzi se během války chovali korektně (až na pár lichvářů) a Němci vlastně válku (taky) vyhráli, protože porazili nacismus. Ale, jak to v podobných případech bývá, ideologie a inspirace se nekamarádí. Průběh filmu je "nestabilní a plný vaty", zápletka "laciná", obrázky "žánrové", hudba "pořád stejný Morricone", zkrátka něco jako Gambrinus - nikomu to moc nechutná, ale pít se to dá. ()
Zajímavý dobrodružný, dramatický příběh, který můžeme v podstatě zařadit jako road movie uprchlíků, kteří se snaží zachránit před postupující německou frontou. O jejich peripetiích je tento film. A rozhodně není špatný. Jen zapadne za celou řadu obdobných válečných témat, které jsme ale viděli již zpracované daleko lépe typu: Běž chlapče běž, Jdi a dívej se, Město 44, Pianista a jiné. Jeho dramatická rovina zde není díky bohu tak patetická, bohužel ale ani tak napínavá. A čím tedy ve výsledku tento snímek je? Průměrnou podívanou s několika světlými pasážemi, na kterou se rádi podíváte u žehlení či při čekání na návštěvu, ale rozhodně jí nevěnujete svůj čas cíleně a opakovaně. 70% ()
Človek by ani neveril, ako sa s ním osud dokáže pohrať. V dobe, keď riešim každodennosť a evakuáciu u nás v 1944 mi príde do cesty film, kde sa to isté rieši vo Francúzsku o pár rokov skôr. Priepastné rozdiely, výsledok rovnaký. Túžba zachrániť sa, donútení všetko zanechať a brať len to najpotrebnejšie. Keď do toho pridáte nejaký príbeh, zápletku, Divíziu Duchov, niekoľko Nemcov v uniformách a dopravných prostriedkoch, dostanete toto. Trochu dlhé, trochu nezáživné, ale v konečnom dôsledku poučné a podávajúce pohľad na vojnu aj zo strany civilov. 3 z 5 ()
Ikdyž film pojednává o věcech o jakých pojednává, tak mě většinu času nechával emočně naprosto chladným. Předvídatelné, těžko uvěřitelné a ve výsledku docela nudné. Asi tak nějak by to cítil i průměrný Francouz, kdybych mu pustil nějakou tuzemskou televizní inscenaci o naší historii. ()
"Teď už vím, že přelezu každou zeď!" Francouzská válečná anabáze. ()
Pekná francúzska vojnovo ladená dráma o hľadaní syna za čias obsadzovania francúzska nemeckými vojskami. HERCI: Kedže nejak veľmi sa o francúzsku kinematografiu nezaujímam tak som nepoznal ani jedného ale všetci to zahrali bravúrne. Obzvlášť starosta a Škótsky vojak sú dobré vytvorené a zahrané postavy. No a tá mladá učiteľka na tú bola radosť pozerať. AKCIA: Vzhľadom na typ filmu tu nie je takmer žiadna ale tá čo to je sa dá a je aj celkom krvavá. Mne osobne sa páčila akcia na farme alebo nálet nemeckých šťúk na farmárov. PRÍBEH: Rozdelený na 2 časti: Prvý sleduje chlapca putujúceho z farmármi do bezpečia, ten je nudnejší ale zaujímavo podaný, ten druhý sleduje jeho otca a Škótskeho vojaka ktorý spoločne hľadajú chlapca. Koniec je síce takou neistotou, čo bude ďalej ale u mňa to práveže vyzdvihuje autentickosť pretože vtedy bola neistota na každom kroku. 5* zaslúžene. ()
Když se francouzští filmaři v poslední době pustí do dění ve druhé světové válce, většinou z toho vyjde podařený film. Sledovat útěk vesničanů s povozy na cestě do nejistoty je poměrně tristní. V druhém plánu běží příběh německého fašisty pátrajícího po svém malém synkovi. To je poměrně záživnější část filmu. I když film nekončí tragicky, na mě celkově působí depresivně. Co všechno ještě čeká na tyto poutníky prchajícími před německými okupanty? Film je natočen s perfektní výpravou, působí na mě velice přesvědčivě. ()
Francouzi jsou mistři komedií z WWII, ale toto pojetí bylo v hodně věcech úplně jiné, nové, poměrně neznámá část historie ( stěhování obyvatelstva ze severu na jih) Francie po napadení Německem v komornějším až TV pojetí. ()
Reklama