Režie:
Fatih AkinScénář:
Fatih AkinKamera:
Rainer KlausmannHudba:
FM EinheitHrají:
Jonas Dassler, Margarete Tiesel, Katja Studt, Marc Hosemann, Martina Eitner-Acheampong, Adam Bousdoukos, Victoria Trauttmansdorff, Uwe Rohde (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Životním dílem odpudivého a deformovaného opilce z hamburské čtvrti San Pauli Fritze jsou vraždy místních prostitutek. Jejich těla ukrývá do zdí svého podkrovního bytu, kde se smrad hnijícího masa snoubí s pachem staromládenectví a výpary řecké restaurace z přízemí. Případ sériového vraha Fritze Honky šokoval v polovině sedmdesátých let celé Německo a inspiroval Fatiha Akina k natočení filmu, který je kontrapunktem většiny thrillerů na podobné téma. Místo metodického pátrání totiž nabízí jen chaos, hnus, smrad a bezmála haptický prožitek z „pekelné kuchyně“ Fritze Honky. Akin s elegancí sobě vlastní vytvořil zrůdný artefakt, který tvrdě testuje diváckou odolnost a podvrací mysteriózní kult vytvořený kolem sériových vražd. (Film Europe)
(více)Videa (2)
Recenze (304)
Jako nenapravitelný romantik mám ty kýčovitě vyvoněné, skvostně vybarvičkované, něžné, citlivé a poetické příběhy z lepší společnosti, v nichž se skvostně snoubí dokonalá estetika se sofistikovanými filosofickými poselstvími, prostě rád, notabene dle skutečných událostí. Tudíž mi nesmírně realisticky podané osudy Bedřicha Hoňky, říšského intelektuála, polyhistora, dobrodruha, filantropa, gurmeta, gurmána, bonviána, nádherného chlapa a milovníka krásných žen jednoznačně učarovaly a naplnily mě až závistí nad tou pestrostí jeho života, tolika možnostmi vychutnávání si jeho krás plnými doušky, hloubkou poznání, dosaženou celoživotním vzděláváním se, a všudypřítomnou čistou a upřímnou láskou, jež jej provázela na každém kroku. A také trochou žárlivostí, samozřejmě, hihi. Ruku na emocemi rozbušené srdíčko, chlapci, vždyť komu z nás se v životě poštěstí milovat tolik oduševnělých, rozkošných, ztepilých mladých a pružných krasavic s oslnivě zářivými úsměvy?! ()
Dílo divákovi poskytne zajímavý náhled, do surového, pro běžné lidi zcela nepochopitelného světa jednoho velice odpudivého ochlasty. Ten je pochopitelně zahořklý a vlastní zlobu si vybíjí na podobně zbytečných existencích jako je on sám. Zejména jde o ženy, které navštěvují jeho oblíbený lokál U Zlaté Rukavice. To stručně k obsahu. Zmíněný náhled je skutečně fascinující, neboť není pochyb, že řada lidí žije/žila v podobných podmínkách. Nicméně filmů o vrazích nejrůznějších kalibrů jsem již viděl tolik, že mne příběh ani jednotlivé zabíjení nikterak zvlášť neohromilo. Jelikož se mi však velice líbil tento objev pro mne skoro až nového vesmíru, hodnotím spíše kladně. 60% ()
"Es geht eine Träne auf Reisen..." Ten svůj plán dívat se víc na německé filmy, abych si procvičila jazyk, jsem nějak nedomyslela. Film je vlastně sám o sobě docela dost dobrý, ale ugh. --- Po dni a noci přemýšlení zvedám hodnocení na pět hvězdiček, protože Zlatá rukavice je velmi chytrá a metodická, a kdo já jsem, abych neocenila sebevědomý film, který přesně ví co a jak chce říct. Rámování pomocí sousedovy dcery a potom samozřejmě snové ženy a jejího společníka je velmi nenápadné, ale zároveň velmi pádné, jestli si můžu dovolit slovní hříčky. Herci byli extrémně skvělí, ale jsem si jistá, že to pro ně byl stejný očistec jako pro nás diváky. ()
Špína, smrad, zahulený pajzly, oškliví lidi, lacinej chlast...těžká realita 70.let, určitě nejen, německého života lůzy. Tak trochu jinak natočený příběh jednoho ,, chudáka" a jeho zbytečnýho života. Cílené zaměření na hnus se autorům povedl, z filmu opravdu čpí puch rozkládajících se bezdomovkyň a šlapek , ve zdech malého, hnusného podkrovního bytu. To je ale tak vše, co se z filmu odnést dá. Jinak se, podle mého, nejedná o žádný extra kousek, ač tomu, opírání se o skutečné události, dodá jemně nepříjemnou atmosféru. 3* ()
V útulné hospůdce U Zlaté rukavice se schází takové panoptikum zjevů města Hamburku, že bych film v žádném případě nemohl doporučit zjemnělým estétům. Zvlášť proto, že nejvýraznější postavičkou tohoto obludária je kříženec mezi führerem a Quasimodem. Fritz Honka sice postrádá zvoníkův vřelý vztah k lidem, nahrazuje ho však vřelým vztahem k alkoholu. Je vidět, že Němci stále mají světu co nabídnout. Slabším povahám, které se rozhodnou i přes mé varování snímek shlédnout, bych pro jistotu navrhoval přistupovat k projekci pouze na lačno. ()
Galerie (21)
Zajímavosti (13)
- K natáčení byla pozvána psycholožka, aby herečkám pomohla natočit scény se znásilněním. (Polgedney)
- Příčinou zdeformovaného obličeje byla autonehoda v mládí, navíc Honka trpěl komplexem i ze své výšky. Kvůli svému tělesnému handicapu a po několika ztroskotaných vztazích (z jednoho se mu narodil syn) se propadal do stále většího alkoholismu. Proto se tak více zaměřoval na společnost prostitutek. (Jefimov)
- Otec Fritze Honky přežil pobyt v koncentračním táboře, z něhož byl osvobozen ruskými vojáky. Přesto se v roce 1946 upil k smrti. Alkoholem byl tedy výrazně ovlivněn i Fritz Honka. (Jefimov)
Reklama