Birds of Prey (Podivuhodná proměna Harley Quinn)
-
Birds of Prey (And the Fantabulous Emancipation of One Harley Quinn) (více)
Režie:
Cathy YanScénář:
Christina HodsonKamera:
Matthew LibatiqueHudba:
Daniel PembertonHrají:
Margot Robbie, Rosie Perez, Mary Elizabeth Winstead, Jurnee Smollett, Ewan McGregor, Ella Jay Basco, Chris Messina, Daniel Bernhardt, Charlene Amoia (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Po rozchodu s Jokerem se Harley Quinn (Margot Robbie) spojí s dalšími superhrdinkami, aby společně zachránily malou dívku z rukou obávaného narcistického padoucha jménem Black Mask (Ewan McGregor). Správná psychoušská jízda může začít! (Vertical Entertainment)
Videa (4)
Recenze (642)
Po nemastných a neslaných trailerech člověk před návštěvou kina jen doufal, že to nebude takový propadák, jako byl svého času Suicide Squad. A světe div se. Karty se obrátily. Zatímco banda sebevražedných idiotů vypadala v ukázkách nadupaně a následně pohořela, Harley to vzala přesně z druhé strany. Z nulových očekávání se vyloupla poměrně povedená jednohubka, která dokáže zabavit. Hlavní zásluhu na tom má hlavně vyprávění, které "dostala do rukou" právě Harley. Ta s ním skáče tam a zase zpátky, což ve finále filmu přidává na tempu. Díky této struktuře si totiž scénáristé mohou dovolit rozsekat delší konverzační pasáže na více částí, které postupně namixují s "nařachanými" akčními sekvencemi. Věřím tomu, že kdyby byla poctivě dodržená časová posloupnost všech událostí, ve filmu by se určitě našla slepá místa, při kterých by se divák nudil. Filmu však do jisté míry podkopává nohy fakt, že se snaží působit jako týmovka. Ono totiž úplně nefunguje, když z Vtáků (tak totiž zní velice humorný slovenský překlad) nějaký adekvátní prostor dostane kromě Harley snad jen Black Canary. Zahraničními recenzemi opěvovaná Huntress pak má jen minimum prostoru, a rozhodně není tak skvělá, jak ji někteří opěvují. Ale budiž, každý má nárok na svůj vlastní názor. Nic to ale nemění na tom, že vztahy mezi budovaným týmem (jenž je budován asi posledních 15 minut) jsou prakticky nulové. Jako povedené tak můžeme označit alespoň vztahy Harley - Cass a Canary - Sionis. A právě poslední zmíněný charakter je díky Ewanu McGregorovi opravdu skvělý. Je to sice poměrně typický vyšinutý DC mafián, jako asi polovina záporáků z Gothamu, ale je zahraný dobře. V kombinaci s výrazně "degradovaným" Zsaszem (ten na žebříčku padouchů rázem spadl o nějaké to patro níže) ale tvoří pěkně úchylnou dvojičku, kterou byste neradi potkali v potemnělé noční uličce nebo při procházce v parku. Birds of Prey tak stojí hlavně na poměrně jednoduchém humoru, který je místy dost bizarní a stupidní, ale funguje v podobné kvalitě po celou stopáž filmu. V kombinaci se zábavným soundtrackem Daniela Pembertona a přehlednými akčními scénami pěkně tělo na tělo je to slušný film. Na DCEU nadprůměr a 70%. P.S.: Jen doufám, že mě Warner Bros ušetří toho, že by natočil další film čistě s Birds of Prey v sestavě Black Canary, Huntress a Renee Montoya - ta ženská mi pila krev pokaždé, když byla na plátně. ()
Chaos, girl power a rozkošně šílený australský klenot Margot Robbie. Se zelenovlasým kriminálníkem Jokerem to neklaplo, mezi mnoha zlouny se tak culíkatá potížistka Harley Quinn ocitá sama samotinká bez ochrany, takže hnedle zbystří tací, kterým jakkoliv v minulosti ublížila. A není jich zrovna málo. Ona ale není žádné ořezávátko, navíc je ve hře vzácný diamant, který je třeba ve spolupráci s dalšími nebojácnými hrdinkami (holt si zrovna vzájemně přijdou vhod) ochránit. Než se k tomu dostaneme, proběhne několik kroků, které nedávají úplně logiku, ale s tím se asi krapet počítalo. Tvůrci nechávají jednotlivé charaktery definovat velmi povrchně, moc se nerozhlíží a sypou jednu scénu za druhou, skáčou při tom v čase, jsou násilní, černohumorní, jízliví, ale prostě tam něco chybí. Nebo možná přebývá. Neprobudilo to ve mně třeba to, co oprsklý Deadpool. Přitom akce má slušnou choreografii, krve se tvůrci nebojí, vše prokládají říznými songy a zvukovými efekty, navíc to má zmiňovanou nevypočitatelnou Margot. Třeba ale druhé zhlédnutí udělá z těch dietních čtyř hvězd poctivější čtyři hvězdy. ()
#8 DCEU. Dříve Birds of Prey (And the Fantabulous Emancipation of One Harley Quinn), dnes Harley Quinn: Birds of Prey. Vysloveně kongeniální mi přišel trailer na klasickou písničku Björk It's Oh So Quiet. Margot Robbie jako jediná přežila nechvalně proslulý první Suicide Squad, a aby se nenudila, dostala na hraní další tým. Tentokrát holčičí sestavu Birds of Prey. Záporákem je výborný Ewan McGregor a nechybí reminiscence ani na takové šlágry, jako je klasická píseň Diamonds Are a Girl's Best Friend. Nemusím asi vysvětlovat, že v komiksech ty postavy fungují jinak, jinak fungují i animáky atd. Tohle je klasická akční formulka o tom, kterak se z dříve záporné postavy pomalu stává postava kladná. A takové mám nejradši. Hezky si to žánrově hraje, mrká na čtenáře sekvenčního umění (nechybí pan bobr) a na pohodu se to vyrovnává s tím vším, co bylo třeba v DC filmech poklidit a zavřít zase na chvíli do skříně. Dnes už máme v češtině k dispozici i první tři knihy Birds of Prey (z éry Rebirth). ()
Záměrně udělat z Harley Quinn, holky která jako jediná aspoň trochu zachraňovala Suicide Squad, otravně nesympatickou píču, co se tady naopak snaží zhnusit skoro vším co dělá? Tak to bylo od Warnerů rozhodnutí vskutku podivuhodné. Retardované, ale odvážné. U toho ale odvaha skončila, fungovalo by to jen kdyby po takovéto relativizaci "hlavní hrdinky" a nabourání diváckých očekávání k ní přišel ten Joker, uvázal ji na obojek, a ukázal jí kde je její místo - a sám pak odtáhl film jako smysluplná hlavní postava. Ale Joker ji nechal a nevrátí se, Harley je opuštěná, ve své zhrzenosti se obklopí ještě zoufale debilnějšími krávami než je ona sama, a dělá bordel který nikoho nebaví a nezajímá. Ten film se vlastně dá chápat jako zajímavý komentář ke vztahům, rozchodům a jejich následkům. Obzvlášť když vedle takto proměněné Harley postaví naopak velmi tradiční macho hrdinku Huntress, která nepotřebuje chlapa protože ona povahou "je" chlap, stojí na velmi klasické backstory, je nekonečně sympatičtější, a která jí s klidem celý film ukradne v každé své scéně. Kterých je tedy dost málo, stejně jako scén s božím McGregorovým záporákem, takže filmu jako celku to zas tak moc nepomůže. Hmm, já se fakt nemůžu rozhodnout, jestli je ten film svým sdělením velmi progresivní (a špatný), a nebo se v něm jeho autorkám nechtěně povedlo natočit oslavu konzervatismu (ale pořád špatnou) 4/10 ()
Je jedno jak moc se vám líbil či nelíbil Sebevražedný oddíl, téměř každý se ale shodl na tom, že mezi nejlepší věci patřila především Harley Quinn v podání Margot Robbie. Joker Jareda Leta se tehdy v roce 2016 ukázal jako naprostý přešlap, jeho něžná polovička byla ale v podání Robbie naprosto boží a Robbie se zapsala do té kategorie komiksových postav u níž si nedovedeme představit, že by je ve filmové adaptaci hrál někdo jiný. A plány na její spin-off tak dávali smysl zvláště když se ukázalo, že by na to ta postava prostě mohla mít. A po 4 letech kdy se motala možnost hned kolem 3 projektů s Harley Quinn nakonec místo Gotham City Sirens a Jokera vs Harley Quinn padla volba na týmovku Birds of Prey. A hned na začátek se sluší poznamenat, že rozchod s Jokerem Harley Quinn jedině prospěl. Letovo podivná WTF verze Jokera je díky bohu pryč a díky bohu je Margot Robbie zase boží. I přes fakt, že by Birds of Prey měli být týmovka se sluší poznamenat, že většinu prostoru zde dostává především Harley Quinn a právě je ona jasná hvězda. Robbie opět zvládá tuhle živočišnou sílu uhrát a v roli Harley rozhodně neomrzela. Pořád je v téhle roli naprosto skvělá a i přes zlomené srdíčko je to pořád ta živelná šílenkyně, která se tu navíc dostává do polohy starší sestry a zjistí, že jí tahle poloha vlastně nevadí. Hned po Harley má nejvíce prostoru mladá Cass v podání mladé Elly Jay Basco, která tuhle šmátravou kapsářku ošlehanou ulicemi velkoměsta hraje opravdu slušně a především její interakce s Harley stojí za to. Opravdu mezi nimi funguje cosi jako vztah sourozenců a i když se zpočátku nemůžou tak úplně vystát, cestu si k sobě hledají hodně snadno, protože se od sebe vlastně zase tak moc neliší. O pětici (pokud počítáme i Cass) platí, že každá dostane momenty, které si krade pro sebe. Krom Harley a Cass tu ještě máme Huntress, Black Canary a Renee Montoyu. Huntress v podání Mary Elizabeth Winstead má ve finále prostoru nejméně, o to větší dojem ale dokáže na plátně zanechat. I Black Canary v podání Jurnee Smollett-Bell vůbec není špatná postava a krade si pro sebe minimálně dvě scény, nejzajímavější postavou ze zbylé trojice je ale nakonec Renee Montoya. Rosie Perez si tuhle lesbickou policistku se sklony k alkoholismu fakt chvílemi vyloženě užívá a i když má pro to nejmenší předpoklady, je ve finále dost možná ze všech (nových) ženských postav postavou nejzajímavější. Na Birds od Prey především cením fakt, že tohle je film co mi servíruje silné ženské hrdinky...... aniž by mi pořád cpal do ksichtu, že mi cpe silné ženské hrdinky! Nic co by smrdělo feminismem, nic co by chtělo brutálně bojovat proti sexismu a snažit se říct jaký jsou muži odporný prasata, vše je zde naprosto v pořádku. Je zde dostatečná girl power aniž by se tvůrci snažili mi cpát, že se tu vlastně servíruje Girl Power. Ty sami o sobě obstojný postavy holt někdy sami o sobě stačí. Je sice pravda, že tu parta 4-5 žen bojuje proti bohatému mafiánovi a jeho armádě poskoků, to ale vůbec nevadí a je to naprosto v pořádku pokud se proti padouchovi nebojuje jen proto, že to je úspěšný muž. A diky tomu to opravdu není. Roman Sionis v podání Ewana McGregora je totiž šílené hovado, které si užívá když je jeho nepřátelům seřezovaná kůže z obličeje, pokud se někdo začne smát v jeho blízkosti a on má pocit, že se směje jemu tak ho donutí tancovat ve spodním prádle a i kdyby se nad vámi přece jen smiloval, pokud vám poteče nudle na jeho rukavice, budete hned určitě o krk kratší. McGregor si tohohle záporáka vyloženě užívá a předvádí tu fenomenální výkon. Má své dětské trauma, má své důvody, je to ale pořád především mocichtivý psychopat, který má ale díky McGregorovi boží charizma. Jinak i zde platí, že Birds of Prey dokáží skvěle reprezentovat LGBTQ komunitu. Jak ? Záporák nám nemusí říkat, že je gay, ono nám to totiž dojde samo. Zároveň se ale na tom nestaví dialogy nebo vtipy a to je hrozně potěšující fakt. A to samé platí i o jeho zabijákovi a partnerovi Victorovi Zsaaszovi v podání Chrise Messina, který si tuhle úlohu sidekicka záporáka v rámci možností taky užívá. V Birds of Prey je postav méně než v Sebevražedném oddílu, díky tomu ale ten menší počet výraznějších postav dostává větší prostor zazářit a je to potěšující. Režisérka Cathy Yen díkybohu opravdu dodala film se silnými ženskými hrdinkami, který se sice v rámci scénáře nebo celkem výtvarném pojetí nezapíše do historie, rozhodně jde ale o fajn film. A díky ratingu R se díkybohu tvůrci mohli vyřadit ještě o trochu víc, protože úspěch Jokera Warnery přesvědčil aby byla sólová jízda Harley Quinn reálně drsná. Oproti Jokerovi jsou Birds of Prey otočením o 180% kdy se z temné sondy do nitra lidské psychiky dostává do barevné zábavné šílenosti, která snadno připomíná Deadpoola. Nápad, že bude Harley Quinn po vzoru žoldáka s prořízlou pusou mluvit k žoldákovi mluvit přímo k divákovi mě ze začátku děsil, toho pomyslného bourání čtvrté zdi ale ve finále není díkybohu ve filmu tolik a kdovíjak když na něj dojde z vyprávění nevyrušuje. Díky tomu jak Birds of Prey časově přeskakuje z místa na místo je to celé naopak hyperaktivní a vypravěčsky záživné. Především se ale mohlo jít do morku kosti u akčních scén. A ty si během dotáček vzal na starost Chad Stahelski, bývalý kaskadér a režisér trilogie John Wick. A Stahelski sólovému dobrodružství Harley Quinn dodal scény přesně jak z Johna Wicka kdyby tyhle akční scény z Johna Wicka byli obalené o nejšílenější barvy a vulgární hlášky. Akční scény z Birds of Prey jsou tak přehledné, poctivé, zábavné a v hlavě utkví ještě nějakou dobu. Birds of Prey je ale především zábavná švanda, která bilancuje na hranici parodie a odlehčené komiksovky, která pravděpodobně nesedne každému. Řadí se spíš k tomu slabšímu z DC Extended Universe, není kdovíjak revoluční nebo dokonalá, je ale prostě zábavná, barevná a v rámci reprezentace Girl Power celkem pokroková. Na kameru Matthewa Libatiquea se hezky dívá a Robbie a McGregor jsou prostě boží. A to občas je spokojenosti stačí. Neříkám, že je tohle směr, kterým se má DCEU úplně vydat. Nehlásím ani nadšenost. Jsem jenom spokojenej. Spokojenej, protože to neskončilo průserem, dost možná se tu objevila šikovná režisérka, určitě pamětihodný akční scény, ženy jsou tu vážně silné a Robbie a McGregor dostali příležitost se prostě vyřadit. To mi stačí k spokojenému palci nahoru, kterej sice neznamená, že se tu rodí nová komiksová klasika nebo revoluční produkt.... Rozhodně to ale šlo udělat hůř. A méně pamětihodněji! () (méně) (více)
Galerie (74)
Zajímavosti (32)
- Všechny mobilní telefony ve filmu jsou BlackBerry KeyOne. (Myska46)
- Natáčení započalo v lednu 2019 pod pracovním názvem „Fox Force Five“, skončilo v dubnu téhož roku a díky daňovým úlevám, které poskytl stát Kalifornie, probíhalo celé filmování v Los Angeles – původně zvažované lokace měst Atlanta a Savannah státu Georgie tak filmaři nakonec nevyužili. (fiLLthe3DD)
- Před obsazením Jurnee Smollett-Bell do role Black Cannary se uvažovalo o herečkách Gugu Mbatha-Raw a Janelle Monáe. Rovněž padla jména jako Vanessa Kirby, Jodie Comer a Blake Lively. (fiLLthe3DD)
Reklama