Režie:
Hans Petter MolandScénář:
Hans Petter MolandKamera:
Rasmus VidebækHudba:
Kaspar KaaeHrají:
Stellan Skarsgård, Bjørn Floberg, Tobias Santelmann, Jon Ranes, Danica Curcic, Pål Sverre Hagen, Gard B. Eidsvold, Sjur Vatne Brean, Tone Beate Mostraum (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Listopad 1999. Sedmašedesátiletý Trond žije na samotě a těší se, že i Nový rok 2000 stráví sám. S příchodem zimy přišel na to, že má souseda, muže, kterého znal v dávném roce 1948. Tehdy v létě bylo Trondovi čerstvých patnáct let a netušil, že jeho otec ho donutí nést břemeno jeho zrady a zmizení… Bylo to léto, kdy Trond dospěl a ucítil vůni ženy, po které toužil. Stejné ženy, s níž jeho otec hodlal strávit zbytek života… (Film Europe)
(více)Recenze (22)
„Ne, nebylo to v pořádku. Nebylo to takové, jaké to mělo být. Otázka, kterou jsem si pokládal znovu a znovu, byla…věděl jsi už tehdy, že za mnou nepůjdeš? Věděl jsi, že tohle je naposled, co se vidíme?“ Trochu hůře uchopitelné drama, ve kterém není tak jednoduché se vcítit do všech postav. Tohle trochu bolestivé probírání se minulostí, bilancování, smiřování s ostatními (a sebou sama) mě ale vcelku bavilo. Stejně jako některé myšlenky (včetně té hlavní o bolesti) a lehce tajemná atmosféra plná melancholie. Nechybí ani solidní řemeslná stránka a dobrá hudba, tak jak jsem u Molanda zvyklý. Osobně to pro mě byl jeho zatím nejslabší film (zvlášť v porovnání s o 3 roky starším Vzkazem v láhvi), přesto ty ještě slabší 4* dám. „Vždy jsem si myslela, že ty úvodní řádky byly děsivé. Že nemusíme nutně hrát hlavní roli v našich vlastních životech. Strašné! Jakýsi život ducha, ve kterém jsem nemohla dělat nic jiného než sledovat osobu, která zaujala moje místo.“ - „Nevěděl jsem, že máš takové myšlenky. Nikdy jsi mi to neřekla.“ - „Ne.“ ()
neo-western po skandinávsku. ()
Spomalená melanchólia alebo nadávkovanie smutným spomienkovým vizuálom z preneseného pocitu vinu. Film ja založený hlavne na zvedavosti z toho, akým štýlom postupne odkrýva črepinky minulosti, aby nakoniec ostal zakliesnený v neuchvacujúcom príbehu, ktorý však niektorých osloviť môže. V oživení veci minulých si totiž pán v najlepších rokoch spomína aj na časy, kedy o erektilnej dysfunkcii ani nesníval a prichádza tak k šíreniu genofondu kadejakým divným spôsobom i v lesných porastoch, ale vraj aj v tom je krása mladosti. ()
Film prozkoumávající trýznivé rodinné ztráty i chyby rodičů, jež se přenášejí z generaci na generaci. Hrdina touží po severské samotě a na ní narazí na bolestné připomenutí dospívání. Otec a syn jsou soupeři o zlomenou sousedku. Syn začne žárlit. Oba jsou zmítání silnými vášněmi. Ale vyprávění je hlavně zprostředkováno obrazy lesů a koňů. Moland za kameru obdržel na Berlinale Stříbrného medvěda a jeho kamera dokáže zprostředkovat obrazy fyzicky blízko. Finále má pořádný spád. Vzpomínky vypravěče se odehrávají během slunečných letních měsíců, současná dějová linka je umístěna v mrazivém šedém konci roku. Je to taková metafora lidského života. ()
Obrazy z minulosti, vzpomínky beze slov, prostřihy, úklid v sobě, detailní záběry flóry a fauny, neštěstí, bolest, samota, vina, ztráta, trauma a život plyne dál. Krásná kamera, nevšední film, který plyne v příliš pomalém tempu, komorní drama. Dobové scény mají silnou atmosféru. Vytěžené dřevo tažené koněm, sekery, loupaní kůry, plavení kulatiny po řece, brilantní záběry, vynikající střih. Jsou filmy rychlejší, veselejší, atraktivnějších žánrů, pravda, mě však tento, z kategorie skandinávských, dostal. Naštěstí mě rozpačitý úvod neodradil. Škoda, že režisér hřebík nedoklepl pořádně. ()
Konečně po delším čase dobrá severská osudovka mého oblíbeného režiséra, plná obrazů a nevyřčeného... Do plných 4 hvězd něco chybělo. ()
Norský režisér Hans Petter Moland natočil melancholií prostoupený film, který se odehrává v samotném lůně nádherné severské přírody. Zestárlý muž v podání skvělého Stellana Skarsgårda smutně vzpomíná na dávné letní dobrodružství, jež dost dramaticky ovlivnilo jeho další životní směřování. Jsem nadšená, že jsem zase po dlouhé době viděla krásný film, v jehož průběhu jsem neměla sebemenší tušení, co se bude dít dál. Aby toho snad nebylo málo, tak mi snímek Jít krást koně poskytl i jedno nenadálé prozření. - „Sami se rozhodujeme, kdy to bude bolet.” (90%) ()
Moland se tentokrát nechal unést melancholií a depresí. Lákal mě Stellan, protože ho mám ráda. Moc si ho, ale neužijete. Hodně vzpomíná a vrací se do minulosti svého života za mlada, kde ho ovlivnili celkem tragické, o to víc zásadní události na celý život. Je tam spousta krásných záběrů norské přírody. A také spoustu tíživých momentů, na které prostě nejde zapomenout. Psychologická linka postav je slušně zvládnutá, ale myslím že Moland umí líp a krimi žánr mu sedí mnohem víc.Zajímavý film, ale stačilo jednou. ()
Pomalej filmeček, kdy hlavní postavy dohání půl století pohřbené staré vzpomínky a pocit viny. A je tam všechno co patří do Skandinávie. Borovice, sníh, srub a Stellan Skarsgärd. Pro diváka sice nedojde k žádnýmu dramatickýmu závěru, ale strašně dobře se na film koukalo. ()
Přibližně po půl hodině sice cítím, že film může být poetickou záležitosti nebo jednoduše zajímavým filmem, ale těžkým. Za tu dobu mě však neoslovil natolik. ()
Dobrý film, ktorý moju pozornosť udržal až do konca. Zaujímavá fakt dobrá kamera. Kto má rád detaily, príde si na svoje. Len... boli všetky scény potrebné? Aj ked som sa nenudil.... ()
podle traileru jsem čekala víc.mnohem víc.Dočkala jsem se jen nudy což je u Skarsgarda neobvyklé.Možná že měl zrovna čas tak si zkrátil chvíli.Příběh,kde se prolínají dvě časové osy z temné minulosti a přítomnosti.Vina a odpuštění.Takhle píší seveřané i knihy.Minimum dialogů.Pouze titulky ,kdy když se podíváte na okamžik stranou unikne vám, třeba ,klíčová věta.Minimalistické exteriéry.Kus louky,kus lesa,úsek řeky...O koně až tak nešlo. ()
Film o ničem s extra silnou poetiku. Slabší 4, ale nešť. Podobnost mladýho a starýho je až hrůzostrašná. ()
Typicky severská dráma s množstvom melanchólie a v tomto prípade aj nostalgie vyžarujúcej z hlavného hrdinu. Keď do toho primiešame charizmu najznámejšieho hereckého Nóra, tak to celkom dobre funguje. Tie sekvencie z minulosti sú trošku chaoticky zrežírované, ale samotný príbeh je celkom fajn a divák si možno užije aj pár emócií. Ku mne sa dostali len čiastkovo a preto dávam "len" silné tri hviezdy. 65 % ()
Šla jsem na tento film, protože v rámci předsevzetí do Nového roku, chci chodit do kina častěji a když mam čas. Dle hodnocení tady jsem tomu nedávala moc šancí, ale film mě překvapil. Nejen známým jménem, ale i možná tom, že jsem presycena holywoodskymi filmy, kde děj je víceméně jasný. Tento počin je oddechový, je v něm krásná krajina, fauna a flora....děj jsem hltala od začátku do konce a libil se mi, libil se mi i herecký výkon postav a syrovost toho filmu. Ano je pro nekoho spousta lepších filmů, ale myslim že ty, co jsou filmoví fajnšmekry to bude aspon něco....Dle meho nazoru hodnocení je mezi 70-80% i když můj úsudek ovlivňuje odklon v posledních mesich k severské tvorbě ()
Skvělý film podle skvělé knihy. Podařilo se výborně převést na plátno zvláštní atmosféru a náladu tohoto románu, která mne nadchla už při četbě. Výborně vystižené dobové reálie včetně detailů každodenního života, přesvědčivé herecké výkony. Nemám co vytknout. ()
Reklama