The Twilight Zone - Season 1 (1959) (série)
Tvůrci:
Rod SerlingRežie:
Robert StevensScénář:
Rod SerlingKamera:
George T. ClemensHudba:
Bernard HerrmannHrají:
Rod Serling (vypravěč), Gig Young, Frank Overton, Irene Tedrow, Ron Howard, Byron Foulger, Joe Corey, Buzz Martin, Nan Peterson, Pat O'Malley, Bill Erwin, Sheridan Comerate, Noble 'Kid' Chissell (více)Recenze (7)
On ten nápad není vedený úplně špatně, jen se s ním dalo pracovat mnohem líp. Navíc ani ten nápad už ve své době nebyl bůhvíjak originální (a opravdu i častokrát líp zpracovaný) a ačkoli nemůžu říct, že by mě tahle epizoda The Twilight Zone nezaujala, na víc jak lepší 3* ji prostě nevidím. ()
Jedna z těch krutých epizod, která upozorňuje na nemožnost něčeho dosáhnout a nutnost smířit se s tím. Tentokrát je cílem kritiky nostalgie. Jednak nostalgie po dětství, ale taky nostalgie po "lepší době, kdy byla zmrzlina lepší a levnější!. Škoda, že ten druhý aspekt není úplně rozvedený. ()
Nejvíce přeceňovaná epizoda TZ. Toto sice nosné, ale velmi citlivé téma už bylo mnohokrát k vidění jinde. Tentokrát výjimečně i dávno před objevením Zóny soumraky (např. český film Řeka čaruje). A většinou je to jinde také po všech stránkách lépe zpracováno. Tohle se silně nepovedlo. A je mi záhadou, proč si většina myslí pravý opak. ()
Detstvo máme len jedno a mali by sme si ho užiť, pretože potom to bude už len "kolotoč" povinností...tak znie posolstvo tohto milého dielu TZ. Sci-fi prvok, resp. prečo sa tak stalo, sa príliš nerieši, ale zrejme podľa tvorcov išlo o nejaké nostalgické želanie, ktoré vesmír či Boh na nejaký ten jeden deň vyslyšal. Snáď si chlapík, žijúci zrejme neustále v strese, odniesol späť do prítomnosti viac ako len poškodené koleno... ()
Ještě se mi to v případě Zóny soumraku zatím nestalo, ale tady u epizody TZ výjimečně použiji ono slovné spojení: slabě využitý potenciál. Zatímco jiné povídky Zóny nesou v sobě (nejen na svou dobu) naprosto jedinečný a současně i jedinečně zpracovaný námět, tuto epizodu bych označil pomalu spíše jako omšelou. Díky tradičně krátké stopáži sice nijak výrazně nestihne nudit, ale Walking Distance popravdě nenabízí nic víc, než průměrně zpracovaný námět využitý i mnohokrát jinde a snad pokaždé lépe. Poetický děj s málo působivými zvraty zde spíše slouží jako malé zamýšlení nad nemožností vrátit čas, mládí a život zpět, postrádá výraznější atmosféru (ať už by se tvůrci rozhodli pro poetický nebo spíše depresivní nádech) a všechno doprovází (na TZ opět výjimečně) nepříliš povedený herecký výkon v hlavní roli. Již zde Mr.Apachem uvedený československý film Řeka čaruje (1945) může být výborným příkladem podobného zamýšlení ve filmu včetně zajímavějšího rozpracování tématu ve prospěch diváckého zážitku. Za laťkou, jakou si Rod Serling a jeho kolegové z tvůrčího týmu Zóny soumraku u mě vybudovali řádkou jiných dílů, tohle zaostává spoustu metrů. ()
Po Mr. Denton on Doomsday tu máme další nikoliv poučnou, ale poučující epizodu, tentokrát vznešeně o smyslu života. Stresem zatížený obchodník prchá z velkoměsta a náhodou se ocitá v místech, kde vyrostl. Stižen nostalgickými vzpomínkami se zdrží, aby záhy odhalil překvapivou skutečnost. O co tu kráčí mi bylo jasné víceméně hned, ale až rozhovor s otcem mi potvrdil můj předpoklad, že tu máme další poučující a v tomto případě i patetickou báchorku s jedním z největších klišé o smyslu našeho počínání, tzv. "otvírání dosud zavřených očí a odvaze něco změnit" a bla bla bla. Téma, které se ve filmu objevilo a ještě objeví mnohokrát a které mne málokdy dokáže oslovit. Zatím největší průšvih v rámci průzkumu TZ, jeden velký otřelý žvást, jedna hvězda. ()
Nezbavil som sa dojmu, že sa tu dokopy nič extra nestalo. Chýbal tomu ten povestný "twilightovský" esprit v detailoch, tvoriacich na minimálnom priestore omračujúci celok. ()
Reklama