Režie:
Mick GarrisScénář:
Stephen KingKamera:
Shelly JohnsonHudba:
Nicholas PikeHrají:
Steven Weber, Rebecca De Mornay, Courtland Mead, Melvin Van Peebles, Wil Horneff, Elliott Gould, Stanley Anderson, Pat Hingle, Jan Van Sickle, Mick Garris (více)Obsahy(1)
Bývalý učitel, spisovatel a vyléčený alkoholik Jack Torrance přijímá místo zimního správce odlehlého hotelu Overlook v horách Colorada. Považuje to za cestu, jak dostat svůj život zpátky do správných kolejí. On, jeho žena Wendy a syn Danny budou celou zimu jedinými lidmi v Overlooku. Zpočátku se všechno zdá být v pořádku, ale jakmile začne padat sníh, Jack zjišťuje, že ve skutečnosti nejsou sami. Dannyho dosud nepoznaná síla a jeho osvícení probouzejí skryté zlo, které prahne po jediné kořisti - celé Jackově rodině. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (96)
Co to sakra bylo?! Laciná a trapná ubohost s příšernými herci. Jediná výjimka byl Melvin Van Peebles v roli Richarda Hallorenna. K čemu je, že tato verze věrněji kopíruje knihu, když je výsledkem otravně protahovaná báchorka z Věřte něvěřte? Teoreticky by se dalo čekat, že když film vznikl skoro o 20 let později, tak přinese nějakou změnu k lepšímu, například po stránce efektů. Ale z chodících buxusových keřů Střihorukého Edvarda, (které mají plynulost pohybu asi jako dinosauři v Cestě do pravěku) zmalovaných cirkusáků, kutálejících se míčků, vlčích masek a lebek se zkříženými hnáty na dveřích, strach opravdu nejde. Danny s matkou nechutně přehrávají a na oba jsem si už během prvního dílu vypěstovala silnou alergii. Po prvním záchvatu Danny vypadá spíše jako po útoku pedofila a chvíle, kdy svému otci domlouvá, je tak hrozně pitomá až jsem se styděla, že na to vůbec koukám. Jack v mnoha scénách nepůsobí jako šílený, ale spíše jako dementní. Místo krásného, honosného hotelu, se děj odehrává v ukrajinském, ušmudlaném penzionu. Venkovní pohled zřejmě vyřešila nějaká kulisa, aby se z nízkého rozpočtu zaplatily "dechberoucí" efekty se sprintujícími keříky. Podle knihy zde vzorně zůstává pokoj s číslem 217, protože ani pověrčivý divák by z něj po shlédnutí téhle frašky nemohl mít strach. A co měl znamenat ten Tony? Tím, že se zjevuje v podobě pubertálního šprta, úplně ztrácí na tajemnu, bylo to k smíchu stejně jako všechny ty šeptající hlasy. V trapném dodatku nám velký pan režisér odhalí, že Danny vlastně mluvil se starší verzí sebe sama. Z toho by měl psychiatr jistě radost. Jediné, co se mi tu možná líbilo více, než ve starší verzi, byla maska ženy v koupelně, ale scéna s ní byla opět utopená v bažině béčkovité trapnosti. Tady to máte, mistře Kingu! Takhle to dopadá, když se místo zavrhovaného Nicholsona role chopí ten váš seriózně vypadající herec! Všechno to, co mě na starším zpracování tak ohromilo, se tady vypařilo a vyletělo do povětří spolu s celou tou zaplivanou ubytovnou a špatnými, kabaretními herci z ochotnického spolku. ()
„Je to ako obrázok v knižke, Danny. Nemôže ti ublížiť. Ale ak mu dáš šancu stať sa niečím viac...“ Čítal som väčšinu vecí od Kinga a videl väčšinu filmov podľa Kinga, takže som sa na jeho takmer 5-hodinovú televíznu smršť o hoteli Overlook tešil. Bolo mi jasné, že Kubrick je Kubrick, ale prečo to neskúsiť ešte raz, navyše ak režíruje skúsený Mick Garris v Kingovej produkcii podľa Kingovho scenára a s Kingovým cameo (dirigent v bielom)? Bohužiaľ, po sľubnom rozjazde (samozrejme, Kubrick to nie je) sa to duu Garris/King vymklo spod kontroly. Triky s kríkmi sú úsmevné, vo vypätých situáciách (ktorých ku koncu pribúda) sa ukazuje, aký je Steven Weber (DRAKULOVINY) smiešny herec a miestami som až neveril tomu, aký hlúpy scenár King napísal (psychopat niekoľkokrát zaútočí na postavu, leží pred ním bezbranná a namiesto toho, aby ju dorazil, začne prenášať trápne „psychopatické monológy“, vďaka ktorým sa postava spamätá a utečie, psychopat ju znova začne prenasledovať, znova ju zvalí na zem... a zasa monológ). Po takmer až výbornom rozjazde (80%) a priemernom prostriedku (60%) je zúfalé finále priveľkým sklamaním (20%) a do nemalej miery ničí to dobré, čo sa dovtedy vytvorilo. ()
Jak zde již spousta uživatelů psala, nemá smysl srovnávat tuto televizní minisérii s jedinečným Kubrickovým uměleckým dílem. Každý film je na úplně jiné úrovni. Převážnou část děje této filmové adaptace jsem zhlédla na Universal Channelu, doba vysílání byla určena mezi devátou večerní a třetí ranní. Sledovala jsem do jedné hodiny, neboť bych zřejmě další den nebyla schopna fungovat, pokud bych zůstala až do konce. Velmi velká škoda, protože právě v té chvíli mi připadalo, že se začala odehrávat nejlepší část příběhu. I přes svou délku jsem v něm nenašla příliš mnoho nudných pasáží, pár bych jich sice zkrátila, jinak mi však stopáž nijak nevadila. Osvícení se docela přesně drží Kingovy předlohy, místy však možná až trochu i křečovitě. Chyběla mi však nějaká atmosféra a napětí. Vše se, i přes spoustu dobrých míst, drží ve stojatých, průměrných vodách. Co se týče i scénáře a dialogů. Z obsazení jasně vyniká Steven Weber a Courtland Mead (ten kluk má ale ksichtík:). Rebecca De Mornay je možná hezká žena, ale pro mě charakterově i herecky naprosto nevýrazná. Velmi jsem byla potěšena podmanivou hudební stránkou a líbivou melodií In The Mood od Glenna Millera, která také zazněla v jiné minisérii podle Kinga, Dům v růžích. Zde jsem ji slyšela prvně a strašně se mi zalíbila. ()
Patrím medzi tých ľudí, čo sú tvorbou amerického spisovateľa Stephena Kinga doslova posadnutý. V mojej súkromnej zbierke jeho kníh samozrejme, že nechýba ani titul "The Shining". Tento román bol vydaný v roku 1977. Už o tri roky mohli diváci vidieť aj jeho filmovú verziu, ktorú natočil geniálny režisér Stanley Kubrick. Aj keď oproti literárnej predlohe pozmenil hodne vecí, podarilo sa mu urobiť dokonalý film. Dodnes ho považujem za môj najobľúbenejší. Stephen King však s Kubrickouvou adaptáciou moc nadšený nebol. A aj preto v roku 1997 vznikla ďalšia filmová verzia tohoto horroru. Tá už sa omnoho viacej drží deja knižnej predlohy. Veď majster King ku nej napísal aj scenár. Nie je to však ani zďaleka tak pôsobivé umelecké dielo aké natočil pán Kubrick. *** ()
I kdybych nesrovnával s Kubrickovým veledílem, působilo by tohle Osvícení především směšně. Co na tom, že je Kingově předloze dějově věrnější, když atmosférou je někde naprosto jinde. Co bylo v knize napínavé a uvěřitelné (oživlé keře, požární hadice...), to bylo tady trapné, o "výkonech" herců, kterým byly hloupé televizní role zřejmě souzeny krutým osudem, ani nemluvě. Scénář si Stephen King tentokrát napsal sám. Zřejmě pro jistotu. OK, proč ne... Ale... Hergot... Co měl znamenat ten trapný epilog s promocí? Velké zklamání. TSOMOTIP. ()
Vždy se dívám jen a první tři díly a pak na konec. Pak se totiž bojím té volezlé ženské. Jinak jsem velice spokojená. Předlohu jsem nečetla, ale mamka zbožnuje Kinga a je velký znalec. A když ona dá 5, já musím dát minimálně 4. Což také dávám. ()
Čtyřhodinová televizka, kterou mám daleko raději jak Kubrickovu verzi. Jako malá jsem v tom filmu měla i své vybrané lekačky, které na mě fungovaly do zemdlení, což už se dneska sice nekoná, ale atmosféra přesto i po těch letech zůstává zachována. A Weberova proměna je tu stejně lahůdková, jako ta Nicholsonova. Viděno - nesčetněkrát. ()
Z původních 3* dávám 4*. A to za skvělí konec a hlavně za přeměnu Webera z hodného papíka na pořádnýho hajzla. Prní díl mě bavil, druhý nudil a třetí se dost rozjel. Viděl jsem horší Kingoviny. Ale zase říct že je to lepší než Kubrickova verze se říct nedá. I když tady je vynikající Weber tak v původním je zase Nicholson. No nevím jen tady není taková umocněná atmosféra. ()
Oproti Kubrickově verzi méně atmosferické a hororové, zato detailnější a na vyprávění obsáhlejší, což je vzhledem k prakticky trojnásobné délce logické. Na TV film ale docela slušné. ()
Já si prostě nemůžu pomoci, ale ani druhé zpracování Kingovy knihy mě nedokázalo okouzlit natolik, abych si tento příběh zamiloval. Dokonce si myslím, že je úplně na stejné úrovni jako všemi vychvalovaný Kubrickův film z roku 1980. Knižní předlohu jsem nikdy v životě nečetl, ale ve skutečnosti se ani moc nedivím, že sám King nebyl s prvním filmem moc spokojený a proto se po delší odmlce rozhodl s pomocí Garrise natočit vlastní. Kubrick se totiž (co jsem se dozvěděl) předlohy zrovna moc nedržel a i já měl pocit, že Nicholsonova proměna z hodného otce na šílence rozhodně neproběhla nikterak postupně, jak správně měla. Což však neznamená, že by byl jeho herecký výkon špatný, to v žádném případě. Zde se vše rozjíždí pěkně pozvolna, jenže až moc. Byl jsem rád, že se tvůrci více věnovali samotné historii pochmurného hotelu i samotným trampotám Jacka a jeho rodiny, ale v některých momentech to bylo až moc nezáživné a zdlouhavé. Což taky nebylo zrovna dobré. Nicméně jsem se dokázal do děje více zakousnout, než tomu bylo u Kubricka. Možná i proto, že zde nebyl rušivý element v podobě Shelley Duvall – Rebecca De Mornay byla mnohem lepší volbou a to jak po stránce vzhledu, tak i hereckého výkonu. Oproti tomu i zde jsem narazil na malého fakana, který mi po většinu filmu pil neskutečně krev. To Steven Weber nebyl vůbec špatný – byl prostě jiný než Jack Nicholson, ale svou kvalitu rozhodně měl. Na televizní film to nebylo špatné, přesto i zde jsem narazil na spoustu věcí, jenž bych klidně vynechal, nebo alespoň výrazně zkrátil. Dokážu se vžít do pocitů čtenáře, který nechává pracovat svou představivost a King vždy uměl překvapit skvělým a poutavým příběhem, ale když potom sleduju některé scény a jejich nedokonalost (mnohdy až ohyzdnost), tak bych se bez nich raději obešel. Takže pokud tedy přejdu k finálnímu hodnocení, tak Kubrickovu filmu jsem dal 60-65% a tady to bude úplně na chlup stejné. ()
Kingova kniha nepatří mezi mé nejoblíbenější. Mám tuhle verzi mnohem radši než Kubrickovu (kterou vlastně nemám rád vůbec). Nejen proto, že je věrnější knize, ale hlavně proto, že na rozdíl od Nicholsonova Jacka Torrance, Weberův Jack prochází kompletní proměnou a jeho propadnutí šílenství je uvěřitelnější. Jeho postava se někam vyvíjí. Podobně tak samotný příběh, který není jen slepencem scén, ale souvislou linkou. Tohle Osvícení je o hotelu, ne o Jacku Torrancovi. Dalším kladem je velmi sympatická Rebecca de Mornay. Shelley Duvall v Kubrickově verzi z Wendy vytvořila nejnesnesitelnější filmovou postavu, jakou jsem kdy viděl. Rebecca z ní vytvořila realistickou postavu. Garrisova televizní verze v sobě sdružuje veškerou atmosféru příběhu. Ano, jde "jen o pouhý" televizní snímek, ale přijde mi hodně sympatický. ()
Sice to není taková filmařina (je to taky televizák) jako starý "The Shining" od Stanley Kubricka, ale zato je věrný knižní předloze (Stephen King psal scenář). ()
Předně ještě jednou díky za sdílení, RUSSELLe ;) / Pro ctitele excelentního Kubrickova majstrštyku zajímavé pokoukání, no a samozřejmě nelze než porovnávat. A porovnání by pro TV verzi nedopadlo nejhůř, nebýt ovšem protivně přechytralého prcka v roli Dannyho - ošklivý malý sysel s logopedickou vadou a s jakousi nestvůrnou genetickou anomálií namísto běžných dětských úst. Otravoval mě a nebavil mě, i když objektivně uznávám, že zahrál dobře. Úplně jiná je i postava Wendy - v TV zpracování finalistka soutěže Miss American Housewife, zatímco u Kubricka suverénní vítězka Miss Psychotica. Záleží už pak jen na vkusu každého diváka, chce-li vidět Wendy radši jako nordickou aristokratickou sfingu, nebo vytřeštěné nesvéprávné jelito. A Jack? Inu Nicholson možná zbytečně přehrával, ale TV Jackovi zase většinou schází jeho charisma. Taky je škoda, že delší stopáž nebyla využita k propracovanějšímu zobrazení vývoje jeho šílenství. Jinak přiznávám, že obsah knihy jsem už dávno zapomněl. Ale i kdyby byla TV verze předloze věrnější, stejně se mi mnohem víc líbila ta Kubrickova, která je kompaktnější, s lépe vygradovanou atmosférou a v neposlední řadě i hezčí. A z televizního konce (promoce) jsem se zhnuseně pozvracel. Přihodím-li na misku vah ještě i nějakou tu scénáristickou vatu, nevýraznou hudbu a obyčejný televizní "look", nemůžu hodnotit výš než slušnými třemi. 60%. ()
80% ()
V prvom rade je nezmysel porovnávať Kubricka s Garrisom - už len preto, že jeden urobil zo Shiningu film a druhý televízny seriál. Garris má cit pre niektoré melodramatické momenty, ale horrorovú atmosféru veľmi vykúzliť nedokáže, hoci je známy najmä ako režisér horrorov. Hm... ()
Hmm. Ťažko sa hodnotí tento film, alebo miniseriál bez toho, aby sa nespomenul majster Krubrick a jeho pôvodná adaptácia. King šiel do filmu asi s myšlienkou: Keď chceš niečo poriadne, musíš si to spraviť sám. Tu si však sám vyskúšal, že útok na diváka je o trochu zložitejší, ako útok na čitateľa. Divák potrebuje na vyvolanie daných emócií trocha viac stimulácií, ako je to u písanej knihy. Z Kingovej "my adaptation by myself" vznikla slabá televízna zlátanina. Zlátanina so síce rozšíreným obsahom, ale to sa pri trojdielnom filme dalo čakať. Tak isto charizma Nicholsona tu úplne chýba. Steven Weber sa síce snaží čo to dá, ale Jackovi nesiaha ani po členky. Zaujal ma skôr prístup k role, ktorá bola u oboch hercov úplne rozdielna. Kým Jack vyzeral už zo začiatku úchylne, Stevenova zmena bola dlhšia, markantnejšia a plynulejšia. Avšak v tejto verzii som našiel lepšiu variantu, a to v Rebecce De Mornay. Bola sympatickejšia a podľa mňa herecky na rovnakej úrovni ako, mojmu oku nie veľmi lahodiaca Shelley Duvall. Knižnú predlohu som samozrejme nečítal, ale tu mi neostáva nič iné, ako ísť na 50% z Kubricka. ()
King si konečne splnil svoj sen... mal to radšej nechať tak. ()
King se po letech nespokojenosti s Kubrickovou verzí rozhodl, že si udělá vlastní, která bude mnohem více reflektovati předlohu, což se taky stalo. Po Kubrickově souhlasu pod podmínkou, že se King přestane veřejně do jeho verze navážet, se nám tedy dostalo poctivé a téměř nezředěné adaptace jedné z the best kingovek vůbec a mohu prohlásiti, že se sakra povedla! 4h19m se prakticky nenudíte i díky minimalistické hudbě s jejím geniálně mrazivým main theme, včetně kvalitního obsazení. Skvělý zážitek na 2 či 3 večery, jak dělaný.:) A tentokráte mi vůbec nevadí, že sám autor scénáře/předlohy, si přepsal závěr. Škoda, že ten samý pokus se mu nepovedl u The Stand. V každém př.koukati na to bez těch tenkrát nováckých reklam, každých 25min., je blaho, světových rozměrů. Ostatně, je to již dávno a kdo by dnes koukal na tv seriály, v tv, že? Haha! Naprosto přesný komentář...zahadum. Complete ost 2h26m. ()
Film nie je taký dobrý ako originál, ale stále je to pozerateľné. Chýba tomu ta znepokojujúca atmosféra. 6/10 ()
Osobne ostanem verny radsej Kubrickovmu originalu z roku 1980. Nie je to vyslovene spatne, ale je tu kopa nelogicnosti ...... 44 % ()
Reklama