Režie:
Ingmar BergmanScénář:
Ingmar BergmanKamera:
Martin BodinHudba:
Dag WirénHrají:
Eva Dahlbeck, Gunnar Björnstrand, Harriet Andersson, John Elfström, Tor Borong, Olof Winnerstrand, Dagmar Ebbesen, Åke Grönberg, Yvonne Lombard (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Gynekológ David má pomer s jednou so svojich pacientiek. Keď sa jeho žena Mariane o nevere dozvie, opustí ho s jeho najlepším priateľom Carlom-Adamom. Obaja sú presvedčení, že sa rozvedú, ale po náhodnom stretnutí si manželia uvedomia, že 15-ročný vzťah plný nezabudnuteľných zážitkov je natoľko pevný, že ho len tak niečo nerozbije. (Edisonline)
(více)Recenze (10)
"Zúčastnil jsem se premiéry Lekce v lásce. Popocházel jsem, nešťastný a zdrchaný, po foyer kina Červený mlýn. Náhle jsem z hlediště slyšel jednu salvu smíchu za druhou. Řekl jsem si : To není možné! Oni se smějí! Smějí se něčemu, co jsem já natočil" Bohužel jsem snímek viděl pouze s anglickými titulky, takže jsem nerozuměl všem vtípkům, ale i tak se mi líbil. Taková typická bergmanovská komedie. Hodně se tu mluví, opět je znát vliv divadla. Ovšem dochází k častým posunům v čase, takže úplný začátek vidíme asi uprostřed. Marianna si má vzít Carla Adame, ale v den svatby si uvědomí, že miluje jeho nejlepšího přítele Davida... Přestože je to hodně konverzační film, jsou zde k vidění i hezké filmové věci, například krásné sluneční záření skrz stromy, detail obličejů vedle sebe ležících manželů, odraz obličeje na deštěm smočeném okně vlaku atd. Myslím, že sám Bergman si tu zahrál muže stojícího ve vlaku, ale ruku do ohně za to nedám. On se ve svých raných filmech rád takto hitchcockovsky mihl plátnem... ()
Lekce v lásce je pomyslným protipólem ke Scénám z manželského života. V prvním případě vidím dynamický vztah plný napětí, hádek a usmiřování. Ale ve všem konání je patrné, jak ti dva mají k sobě vlastně blízko. Ve Scénách vypadá všechno až příliš idylicky, nikdo se nehádá, všechno probíhá s úsměvem, uhlazeně, ale hlavní rozpor je ukrytý uvnitř. První vztah přetrvá, druhý končí rozchodem. Z Bergmanova života je patrné, že prožil oboje. Na Bergmanových filmech mě těší, že jsou mnohovrstevné. I po čtvrté stále nacházím další polohy a momenty. Dnes (10.11.2016) jsem si mnohem víc užívala spiklenecký vztah dědečka s vnučkou a nádherné špičkování mezi babičkou a dědou. Ingmar byl prostě mistrem nejen obrazu ale i dialogu, oboje měl krásně propracované do posledního datailu. Těším se, co objevím po páté! ()
Film dokazující, že Bergman uměl i legrácky, přičemž ani v této poloze nezůstával na povrchu. ()
Výnimočne optimistický, pozitívny Bergman. Problémy vyplývajúce z manželského života a typického rozkolu oboch manželov sa tu riešia veľmi milou, humornou formou, pričom výsledok zahreje pri srdci. Obe ústredné postavy mi však prišli ako vystrihnuté z katalógu samoovládania, pretože aj v časoch prudších sporov a hádok sa vlastne na seba usmievali a v pozadí bolo cítiť pravý opak - že sa aj po rokoch ešte ľúbia a sú pre seba ako stvorení. Nemyslím si ale, že to tak vypadá aj v skutočnosti, skutočnosť je žiaľ oveľa tvrdšia. Ale keďže tu ide hlavne o pobavenie a humor, tak to samozrejme nie je žiadna chyba. Veď na začiatku aj samotný Bergman požiadal o istú dávku zhovievavosti. V skratke, príjemne strávený čas, oddychová Bergmanovka. 75/100 ()
Lekcie v láske pripomínajú skôr Manželstvo a rozvod po Taliansky, tak horkokrvných hrdinov nám Bergman predstavuje. A aj napriek ich chybám a podľahnutiam nástrah v dlhom manželstve nám sú, a majú byť, sympatickí. To je dosiahnuté najmä jemným komediálnym ladením. Bergman oživuje svoju dramedy tým, že príbeh manželov rozpráva v niekoľkých časových rovinách a tak musíte premýšľať aj nad tým, čo sa kedy chronologicky odohralo. Nechýbajú pochopiteľne klasické autorove filozofické myšlienky ohľadom vzťahov medzi mužmi a ženami, a v tomto prípade aj deťmi, ale aj rozjímanie o smrti a potenciálnom posmrtnom živote. Len škoda tej poslednej scény, ale vzhľadom na vek filmu je možné občasný prehmat majstrovi odpustiť. ()
Je mi to trochu ľúto, že Bergmanovmu filmu musím dať dve hviezdičky, ale naozaj som sa cítil zle pri jeho sledovaní. Zostarnutý, nesympatický a nudný film ma nemal čím zaujať. Väčšinou som sa cítil trápne a nemohol som sa dočkať jeho konca. Naďalej chovám v úcte majstra Bergmana, ale to neznamená,. že každý jeho film musím prijímať s obdivom a nadšením. ()
Čím víc Bergmanových pokusů o komedie vidím, tím víc si říkám, že se o ně moc pokoušet neměl (a taky že moc nepokoušel, ale stejně jich natočil víc než dost), ale v tomhle případě to myslím nebyl špatný pokus. Není to teda komedie v úplně klasickém smyslu, spíš je to hlavně odlehčené, ale docela to funguje. Jen teda měl Bergman víc zapracovat na propojení těch oddychových, lehce komediálních scén s těmi psychologicky dramatickými, protože se to občas střídá krapet šíleně. Až si říkám, že je škoda, že z toho automaticky neudělal další ze svých psychologických dramat, protože materiál tu pro to byl a psychologie postav tu propracovaná skutečně je. Ale odlehčené to je už od začátku, takže s tím takový problém opravdu nemám. Něco hlubšího z toho vzešlo i tak. Slabé 4* ()
Lekce v lásce je nadneseným osvěžením toho vzájemného škádlení mužského a ženského principu sžití. Ingmar Bergman ve své fascinaci ženou vnímá odlišnosti a pikantnosti oboustranných konfliktů, snímá sexualitu z vnitřních světů, staví je před pokušení a tahá pochybnosti, přidává k tomu existenciální příchuť života, a vibrující pnutí slovního soupeření, kdy slova mají intimní rytmus a sváří se pospolu v jiskry úchvatných formací přitažlivosti, žárlivosti i potrestání. Lekce v lásce je rozverně neposednou žádostivostí, muž a žena a věčné rozdíly vnitřních světů a intimity v nadneseném ironickém kroku švédského filmaře. Prvním hříšníkem nadneseného sváření mužského a ženského světa je David Erneman (velmi dobrý Gunnar Björnstrand), úspěšný gynekolog, momentálně ve stavu napravování vzájemné manželské důvěry po vlastní slabosti v podlehnutí pokušení základního mužského pudu. Intimní důvěrnost je příčinou i prostředkem, a zanechává kouzelné stopy i opojné chutě z manželského soužití, ale též samotného života člověka. Druhým hříšníkem vzájemného škorpení je Marianne Erneman (vynikající Eva Dahlbeck), Davidova manželka v narušené harmonii dosud spokojeného rodinného života. Žárlivost, zhrzení, snaha o vytrestání, žádosti přání v zadostiučinění, láska koketuje a vyzývá. Výraznou postavou je Nix (velmi zajímavá Harriet Andersson), dospívající dcerka Marianny s Davidem, zmatená procesem, ceremoniály i nedorozuměními lidské sexuality a lidské lásky i z podstaty duálního rozdělení světa i života na něm. A přitom hledá vlastní místo bytí. Důležitou postavou je Carl-Adam (zajímavý Åke Grönberg), kodaňský sochař, dávný a nejbližší kamarád manželů z časů mládí i Mariannin první snoubenec. Vzájemné pnutí dostává po letech nový náboj v hrudi mužnosti a dotancuje až do anekdotické rozepře. Výraznější postavou filmu je také Susanne Verin (příjemná Yvonne Lombard), Davidova pacientka, jejíž ženská sebejistota nebere ohledy na případné mužské připomínky a smyslně svádí mužský základní instinkt. Z dalších rolí: Davidův otec a laskavý, moudrý Nixin dědeček, starý profesor Henrik Erneman (Olof Winnerstrand), jeho konzervativně starostlivá manželka a Davidova maminka Svea (Renée Björling), bezprostřední a temperamentní kodaňská učitelka lásky Lise (Birgitte Reimer), spolehlivý Davidův řidič Sam (John Elfström), mladší a nevinný potomek manželů Ernemanů Pelle (Göran Lundqvist), mužsky soutěživý spolucestující z vlaku (Helge Hagerman), či kněz z nepovedené svatby (Sigge Fürst). Lekce v lásce je odlehčenou intimitou slavného švédského režiséra. Osvěžující a hravá anekdota zacelování ran manželské harmonie. Intimně rozkošná hříčka. ()
[3,5*] "Moje rozhodnutie platí. Už nikdy." "Už nikdy čo?" "Neviem, ale už nikdy." Spočiatku som si vravel, že na komédiu je to akési smutné. Potom ale prišla skvelá scéna vo vlaku, ktorá ma náramne rozveselila a v podobnom duchu to už vydržalo až do konca filmu ("Táto komédia mohla byť tragédiou, ale nakoniec to dobre dopadlo."). Rovnako skvelých humorných scén prišlo ešte niekoľko (svadba, dedko s babkou, tanečný bar). Pravdaže, nebol by to Bergman, keby nejako zanedbal dramatickú stránku. Je tu v podstate všetko, čo Bergmana charakterizuje - výborná psychológia postáv, skvelé dialógy a samozrejme skvelí herci, obzvlášť tí Bergmanovi dvorní (Eva Dahlbeck (!), Gunnar Björnstrand, Harriet Andersson). "Kto má spravodlivosť na svojej strane? Ja som vo svojej nevinnosti všetkým veril." "V nevinnosti? A tie tvoje modelky? Horizontálne i vertikálne?" ()
prekvapujúco pozitívny Ingmar na jeho klasickú tému manželstva. Rozprávka pre dospelých o komplikovanosti vzťahov zahŕňa všetky jeho tradičné vzorce- sexualnu otvorenosť, každá postava ma svoje vlastne uhly príbehu, ženska potlačenosť a mužská nadradenosť a naopak. Proste masala na švédsky spôsob.... a svoj moment si ukradne vo filme aj Harriet Andersson v úlohe dcéry ktorá po Lete s Monikou potvrdzuje svoj status femme fatale.... ()
Reklama