Režie:
Alan J. PakulaScénář:
William GoldmanKamera:
Gordon WillisHudba:
David ShireHrají:
Dustin Hoffman, Robert Redford, Jack Warden, Martin Balsam, Hal Holbrook, Jason Robards, Jane Alexander, Meredith Baxter, Ned Beatty, Stephen Collins (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Největší politická aféra i dech beroucí novinářský počin... Dva novináři deníku Washington Post, Carl Bernstein (Dustin Hoffman) a Bob Woodward (Robert Redford), jsou na stopě zdánlivě banálního případu: do kancelářských budov Demokratické strany zvaných „Watergate“ se roku 1972 vloupalo několik mužů. S každým odkrytím dalších souvislostí ale oba neústupní novináři zjišťují, že mají co do činění s mnohem hrozivějším případem než jen s obyčejným vloupáním zlodějíčků, a celá událost jim začne přerůstat přes hlavu. V sázce je nejen jejich kariéra, vztahy, ale zřejmě také holý život. Přešlapování novinářů na tenkém ledě nicméně odkrývá politickou špínu nebývalých rozměrů, což roku 1974 vyústí až v rezignaci republikánského prezidenta Richarda Nixona... Přelomový film z ranku amerických dokudramat, které spojují fiktivní vyprávění s přístupem dokumentární kinematografie, natočil mistr svého řemesla, režisér Alan J. Pakula, jenž navázal na úspěch svého politického thrilleru Pohled společnosti Parallax (1974). Půvab dramatického snímku Všichni prezidentovi muži tkví v propracovaném scénáři Williama Goldmana (Harper, Butch Cassidy a Sundance Kid, Maratónec), jenž z nepřeberného množství faktů a souvislostí spojených s případem Watergate dokázal vydestilovat soudržný a pro diváka přehledný děj, který navzdory politickému námětu neztrácí nic ze své napínavosti. Mimo věrohodné výpravy a hereckého vyjádření je též potřeba zdůraznit kameramanskou práci Gordona Willise, jenž s Alanem J. Pakulou spolupracoval už na snímku Klute (1971). Všichni prezidentovi muži obrazově vynikají minimalistickým, ale průzračně čistým rámováním, jakož i vynalézavým užitím různých ohniskových vzdáleností objektivů. To umožnilo kupříkladu přehledně rozehrát hned několik akcí v předním i zadním plánu současně, nebo naopak zaměřit pozornost jedním směrem a zbytek informací na scéně nechat rozostřených. Nejen tedy puntičkářská režie Alana J. Pakuly, uspořádaný scénář Williama Goldmana, ale i kamera Gordona Willise stála za tím, že si divák může vychutnat napínavý příběh o největším politickém skandálu poválečné éry, který je navzdory své košatosti podán přístupnou a přitom hodnotnou formou, již docenila i Akademie filmového umění a věd, když snímek vyznamenala čtyřmi Oscary. (Česká televize)
(více)Recenze (312)
"To si chcete klidně napsat, že bývalej Ministr spravedlnosti, ztělesnění zákona v týhle zemi, je gauner?" Kdyby jen on. Aféra Watergate jasně ukazuje, že Republikáni jsou svině, protože upláceli, odposlouchávali a vyhrožovali. Jenže oni Demokrati i ostatní politici jsou vlastně úplně stejní, takže se těším na to, až je jednou LID nakope do zadnic a převezme zpátky moc. Jenže ono to bude těžký, protože ani novináři už nejdou po těchto svinstvech a místo toho píší dle přání těch, kteří je platí. A když už se najdou, tak si jako třeba Gary Webb dvakrát v sebeobraně prostřelí hlavu. Přesto doufám, že se zase narodí, neodradí je hromadný "no comment" ani zastrašování a nebudou psát opatrně. Pak si zase zaslouží mý uznání a svůj první dodatek Ústavy. Woodward s Bernsteinem to zvládli skvěle, vtáhli mě do děje, fandil jsem jim, ale přesto mi přišlo podezřelý, že jsem nezaslechl ani jednu zmínku o prodejnosti novin. Vždyť o prachy jde přece až v první řadě. ()
Hlavně se na to nesmíte dívat jako já - poslouchat to, číst si u toho a ještě lepit modýlek liberecké radnice.Po chvíli už jsem byl ze všech těch fondů, zlodějů, špionů, prezidentských poradců a sekretářek zmaten natolik, že jsem to musel sjet ještě jednou.A tady je moje výtka - až moc nepřehledné.Chápu, že oproti skutečnému komplotu a knize Woodwarda a Bernsteina je to ještě hodně zjednodušené. Víc asi udělat nešlo, aby tohle postupné rozkrývání konspirace mělo nějakou realičnost a dokumentární styl. K tomu tempu - až bych řekl, že to dělal Pollack, ale zase na druhou stranu - od něho by jsme se dočkali i pohledů do soukromí obou hlavních hrdinů, což by celkový spád ještě zdržovalo! ()
Tak trochu jsem nepochopil ten humbuk, který se okolo tohoto snímku nadělá. Ne že bych se při něm nudil, ale koukat 130 minut na to, jak Dustin Hoffman a Robert Redford někomu telefonují, je na mě trochu moc. Je navíc zobrazena jen malá část watergateského procesu, což na konci snímku vyvolává mírný pocit neuspokojení. Na sedmdesátá léta je to sice možná dobrý thriller, ale nemohu mu dát víc jak tři hvězdy, protože jsem se zkrátka dostatečně nemohl ponořit do děje. Co se týče podobných politických thrillerů, doporučil bych spíše JFK s Kevinem Costnerem, to pro mne byla plnohodnotná podívaná. ()
Jedním slovem dokonalé!!! Téměř s jistotou mohu tvrdit, že jsem zatím neviděl lepší politické drama. Žádné zběsilé honičky či přestřelky v tomto snímku neuvidíte. Připravte se na pořádnou porci špičkových dialogů a báječných hereckých výkonů všech zúčastněných v čele s Dustinem Hoffmanem a Robertem Redfordem. Jejich ztvárnění novinářů je výborné a ukazují všechny vlastnosti jaké by měl správný novinář mít. Jason Robards obdržel za roli šéfredaktoar Bradleeho Oscara za vedeljší roli a troufnu si tvrdit, že více než zaslouženého. Oscarový scénář je napsán skvěle a styl pomalého vyprávění je vynikající a k snímku se přesně hodí. Společně se Sophiinou volbou nejlepší filmy zesnulého Alana J. Pakuly. Kdo neviděl ať co nejrychleji napraví.............. ()
Ve své době, tj. pár let po Těch Událostech, musel být tento precizně zrežírovaný a luxusně obsazený a zahraný politický thriller zejména pro americké publikum neskutečná pecka - konečně v úhledném balíčku ukázané zákulisí toho jak se Woodward a Bernstein dostali až tam, odkud nebylo ani pro ty nejvyšší politické špičky návratu. Bohužel Všichni Prezidentovi Muži ukazují i přes svojí víc než dvouhodinovou stopáž jen velmi malou výseč toho, o čem Watergate byla, a koncentruje se skutečně jen na výše jmenované duo novinářů. Včetně jejich bloudění ve slepých uličkách, návštěv nesprávných osob kvůli záměně jmen, a tak dále, a tak podobně. Čímž pádem je to možná vynikající záležitost pro výuku filmových věd či historie žurnalistiky, ale jako thriller nebo nedej bože zdroj informací o Watergate je to poněkud obtížně použitelné. Naproti tomu vřele doporučuji knihu Michaela Fialy o aféře Watergate, která vyšla před pěti lety k tehdejšímu polokulatému výročí této pozoruhodné kapitoly amerických dějin na pokračování na stránkách ČT24. Pro mě byla rozhodně přijatelnějším formátem než Pakulova - musím to říct - nudná filmová podívaná. Ale říct, že je to nepovedený film se nedá, naopak. Dělá přesně to, co si předsevzal - pomník Woodwardovi a Bernsteinovi. Alespoň nějaký zůstane, až ty legendární garáže půjdou k zemi. 70% ()
Galerie (52)
Zajímavosti (45)
- V kanceláři Carla Bernsteina (Dustin Hoffman) je na stěně plakát Alfonse Muchy. Plakát je kopií slavného obrazu ze série Job – Bruneta (1898), který byl podkladem pro reklamu na cigaretový papír značky JOB. (Tonula)
- Frank Wills, hlídač, který objevil vloupání ve Watergate, hrál ve filmu sám sebe. (Kulmon)
- Réžia snímky bola ponúknutá aj Johnovi Schlesingerovi, ktorý odmietol s odôvodnením, že o afére Watergate by mal rozprávať Američan. (classic)
Reklama