Tvůrci:
Sam LevinsonHrají:
Zendaya, Hunter Schafer, Austin Abrams, Sydney Sweeney, Jacob Elordi, Alexa Demie, Algee Smith, Barbie Ferreira, Lukas Gage, Maude Apatow, Angus Cloud (více)VOD (1)
Série(3) / Epizody(26)
Obsahy(1)
Euforie, dramatický seriál o dospívání, vypráví příběh skupiny středoškoláků, kteří se snaží vyznat v lásce a přátelství ve světě drog, sexu, traumat a sociálních sítí. V čele hereckého obsazení stojí herečka a zpěvačka Zendaya. (HBO Europe)
Videa (7)
Recenze (215)
1. série: Euforie začala pro mne v celku netradičně. Postupně se ukázalo a vykrystalizovalo, co v sobě seriál skrývá. Dokáže si totiž pohrát s detaily zpracování, které by jen tak nikdo nevyužil a jen tak by nikoho nenapadly. Mluví se o tom jako o novém Skins, ale já si tedy nepamatuji, že by britská verze byla tak propracovaná a osobitá. O každé osobě máte na začátku medailon a dozvíte se mnohem více z nitra samotných postav, které se z vedlejších v celku snadno stanou hlavními, když je to potřeba. Seriál umí docela i zaskočit tím, co se kolem naší mládeže dokáže dít i s největšími prvky psychopatie. A závislosti samozřejmě. Hodně závislosti. Plus k tomu musím připočíst skvělý soundtrack, který dokázal být zároveň moderní a přesto zcela adekvátní a i pro mne plně vyhovující. Ono je to vlastně další teenage drama. Jenže! Za žádnou cenu to není jako Riverdale nebo nedej bože Elite. Proč? Není to to tolik irelevantní a nechtějí vám vypadnout oči z důlku, jen protože někdo řeší něco totálně stupidního. Máme zde problémy, které jednoznačně byly zpracovány dost originálně a to jak už ve scénáři a nebo v rámci kamery a střihu. Finální scéna sama o sobě epická jak nikdy. Zatím si to asi neuvědomuji jako u mnoha dalších věcí podobných, ale myslím, že tohle je jeden z těch materiálů, kde se na druhou sérii budu ještě dost těšit. <b>2. série</b> I když druhá série oslovuje trochu méně, než ta předchozí, stejně zde máme další kvalitnější materiál toho, co může v současné seriálové produkci vzniknout. Příběhy pubertálních postav dokáží být kupodivu poutavé a zajímavé. Poté to mnohdy pokulhává právě na troše té pubescentní demence, ale i tak se dá oko přimhouřit. Teď si zase počkat pět let na další sérii. Jen stále se ve vzduchu nese ten strašák toho, jestli děcka jsou tak blbá a myslí si, že toto je život. ()
1. série Tenhle seriál se mi nelíbil z toho morálního hlediska už od pohledu a v podstatě byl ještě mnohem neúnosnější, než jsem si myslela. Všechno tady je tak kruté, syrové, nekompromisní, explicitní, nevhodné, ale v dnešní době naprosto reálný a dost možná i rutinní denní chleba ne jednoho amerického teenagera. Tenhle seriál vás nasaje do svých spárů a vyflusne totálně vyždímané až v poslední minutě posledního dílu. Hned po prvním díle jsem si řekla, že tohle je na mě moc real, tohle prostě nedám, to už radši budu koukat na něco, kde lidem vytahují střeva a budu z toho mít míň černé svědomí. Po delší pauze jsem se ale k projekci vrátila a už mě to nepustilo. Každý díl je prosáklý tou největšá hnusotou, kterou si lze představit. Je tu zobrazeno všechno, od toho, jaký pojem o kráse dnes mají mladé holky přes nejistotu ve vlastní sexuální orientaci,cpaní se drogami místo oběda a následné absťáky, které narušují rodinné vztahy, až po natáčení si domácího porna. Je tu násilí, je tu sex, jsou tu drogy, manipulace,je tu všechno, nad čím v televizi kroutíte očima a říkáte si, že jsou n to ty děcka ještě moc malý. Každopádně, Euphoria není pro slabé povahy a vyjebe s vámi tak, že ještě budete rádi, že máte docela nudný život. To celé podtrhnuté neskutečným hudebním podkresem od Labrintha, který brutálně sedí k veškeré zde prožitě náladě a úžasným psychedelickým vizuálem doplněným skvělým vyprávěním od Zendayi. Na tohle fakt vzpomínám a před druhou sérií si dám asi repete. ()
Nie je to analýza, sonda ani kritika. Je to len zrkadlo - a možno ani nie také krivé, ako by si všetci, čo to už majú dávno za sebou, želali. Sam Levinson prišiel s tak suverénnou generačnou výpoveďou, že ešte aj my, čo sme od neho veľa čakali (a čo sa v nej pohybujeme ako účastníci aj pozorovatelia), pozeráme s otvorenou hubou (a slzou v oku). PS. Samozrejme, bolo by dobre vedieť, do akej miery je to jeho originálny prínos a ako veľmi je jeho EUFÓRIA závislá od pôvodnej izraelskej predlohy... ()
Od začátku se nelze zbavit dojmu, že Euforie tak trochu chce šokovat, ale citlivé a precizní zpracování jednotlivých příběhových linek a jejich barvitých charakterů se zasluhuje o to, že seriál nakonec působí velmi přirozeně a lidsky. Místy je to koncentrovaná deprese, místy špetka černého humoru a místy lekce do života. V konečném důsledku nejde o to, jestli je Euforie věrohodná a realistická, ale o to, že po jejím shlédnutí získá člověk lepší náhled na to, jak teenageři uvažují, jak se cítí a jak vnímají svět. Když vzpomenu třeba na kdysi uznávaný seriál o náctiletých, Skins, tak Euforie je rozhodně o krok dál. 9/10 ()
Galerie (346)
Zajímavosti (31)
- Ide o vôbec prvú profesionálnu hereckú skúsenosť pre Hunter Schafer. Taktiež sa venuje profesionálnemu modelingu. (CroSsicek)
- Názov epizódy je narážka na rovnomennú pesničku od Birdmana a Lil Waynea z roku 2006. (dwdb)
- V tomto díle zazní skladba Never Let Me Down Again (1987) od Depeche Mode. (Dangerous2)
1. SÉRIE — [VIDĚNO 6.8.] Sledovat EUFORII je nefalšovaná cinefilní euforie. Tohle není jen tak obyčejná emocionálně-realistická exkurze do světa teenagerů a generace Z. Tohle je zcela beze srandy přelomový seriálový projekt, který nemá v dějinách televizního formátu sebemenší obdoby – ať už z hlediska estetiky, experimentálního pojetí, poetiky fikce, extravagantní stylizace, mozaikovitý narace, brilantního melancholickýho soundtracku od Labrintha, či audiovizuální pompéznosti celkově. A není to jen díky tomu, že naprosto bourá veškerý mýty a klišé queer subžánru/coming-of-age generační výpovědi, ale naprosto revolučně bourá koncept čtvrtý stěny a přepisuje konvence seriálovýho vyprávění/vizuálního story-tellingu. O autentický reflexi morálky mý zkurvený generace, která je nepřikrášleně explicitní a paradoxně i subtilně implicitní (díky čemuž divák může mnohdy číst mezi řádky), radši ani nemluvě – vzhledem k tomu že já sám mám zkušenosti s drogama, vím o čem mluvím. Jako bych se díval do zrcadla. Inu, život je kurva..... Zendaya je femme fatale, no a Hunter Schafer je transgerder bohyně 💜 _____________ 2. SÉRIE — RELAPS. Přesně tímhle slovem by se dala popsat druhá série generační výpovědi EUFORIE. Samotný tatíček týhle show Sam Levinson v jednom z promo videí o symbolismu a charakteristice druhý série řekl doslova toto: "Zatímco první sezóna Euforie byla party ve 2 ráno, druhá sezóna je after-party v 5 ráno." – a je to sakra znát...... Dá tedy rozum, že kdo se v létě roku 2019 sjel na bezstarostný vlně masivního hypeu, který tenhle manifest generace Z vyvolal, by měl být tentokrát na pozoru. Zatímco první série byla extravagantní imaginací mezi skutečností a snem, druhá je depresivním vystřízlivěním a probuzením do reality – je mnohem komornější, uzavřenější (zda za to může pandemie je zcela na místě), výrazněji kráčí v šlépějích emocionálního realismu a je velmi intimní psychologickou sondou do hlav postav, jejich problémů, dilemat, strastí, úzkostí a osobních traumat. Laicky řečeno: exkurze do žumpy plný sraček, skrze který se musí generace Z brodit...... Levinson paradoxně rezignoval na příběh a místo toho na relativně minimalistickým půdorysu vykresluje kontrasty a konflikty, v nichž každá z postav čelí své osobní Nemesis a jiným vnitřním démonům či komplexům – Nathan vs. toxická maskulinita kterou zdědil po svém otci Calovi, Kat vs. patriarchát, Lexi vs. sebevědomí, Jules vs. platonická láska, Rue vs. závislost na drogách, Fezco vs. family business, Cassie vs. sexuální přitažlivost kterou cítí vůči největšímu psychopatovi v okolí. Aneb jak se říká: protiklady se přitahují...... Díky tomu má divák naprosto jedinečnou příležitost z velmi intimní optiky číst charaktery a jejich motivace jako komplexní knihu, v jejíž finální kapitole každý klesne na absolutní dno – viz. pátá epizoda která je emocionálně zdrcujícím vrcholem celýho seriálu. Věrný divák a filmový labužník uvítá i zajímavou plejádu nových stylistických změn – buď silně saturovaný a zrnitý vizuál který pracuje s přirozenou hrou světel a stínů, častější využití retro šlágrů (jakože co si budem, ten soundtrack je fakt boží), anebo převážně přímočarou lineární naraci, která nezapomíná na konceptuálně inovativní příběhový podzápletky s mnohdy až tragikomickým vyzněním. Z hlediska formy prakticky nejde nic vytknout. Nemluvě o samotný režii či famózní kameře Marcella Réva, s kterou předvádí hotový divy a čáry máry...... Kolem a kolem, druhá řada je výrazně odlišná od toho, na co jsme si v té první zvykli. Ale víte co? Koho to sere. Tak či onak je druhá sezóna EUFORIE neskutečně pohlcující zážitek, divokej emocionální roller-coaster a mimořádná televizní událost, která zaujme snad všechny napříč generacemi, a která se naprosto vymyká standardní škatulce subžánru teenage seriálů/coming-of-age dramat. U finále vám pak bude připadat, jakoby vám někdo krájel cibulu pod očima anebo rozdrtil srdce na padrť. Levinson jakožto bývalej závislák ví jak na poctivý nekonvenční řemeslo, protože poskytl návykovej cinefilní matroš, kterej televizní sortiment jen tak nenabízí. A protože jsem se na týhle droze závislej, ten absťák po třetím cravingu bude tak šíleně intenzivní, že bych se na celou druhou řadu podíval ihned znova. Fezco měl pravdu s tím, že "Sometimes, people need to get their feelings hurt.". Sam Levinson, you're a fucking G! ........ PS: Pablo Fezcobar steals the show! #FEXI si zaslouží vlastní seriálový spin-off. () (méně) (více)