Režie:
Václav VorlíčekKamera:
Emil SirotekHudba:
Luboš FišerHrají:
Jana Nagyová Pulm, Vladimír Menšík, Stella Zázvorková, Vladimír Dlouhý, Jiří Lábus, Dáda Patrasová, Vlastimil Brodský, Jana Brejchová, Jiří Sovák (více)Epizody(13)
-
Jak pan Majer našel zvoneček (E01)
-
Rumburakova pomsta (E02)
-
Petr a princezna (E03)
-
Jezevčík Karel Majer (E04)
-
Arabela na útěku (E05)
-
Petrovo zmizení (E06)
-
Pohádky jdou do sběru (E07)
-
Jeníček a Mařenka (E08)
-
Civilizace si žádá své (E09)
-
Rumburakova velká šance (E10)
-
Příliš mnoho generálů (E11)
-
Hrdlička zasahuje (E12)
-
Zvonečkem to začalo, zvonečkem to končí (E13)
Obsahy(1)
Někdy stačí zazvonit zvonečkem a pohádky je konec. Jenže někdy je to právě naopak... V říši lidí se setkáváme s rodinou Majerových, kde se pan Majer živí jako vypravěč pohádek na dobrou noc. Jednoho dne najde pan Majer kouzelný zvoneček, který jeho rodinu spojí s Říší pohádek, kde vládne hodný král Hyacint se dvěma dcerami - Arabelou a Xénií. Je zde i zlý kouzelník II. kategorie Rumburak, který chce celou Říši pohádek získat jen a jen pro sebe, a hodlá pro to udělat vše. Ale nebyl by to správný pohádkový seriál, aby vše dobře nedopadlo. (Česká televize)
(více)Recenze (487)
Krásná princezna, jejíž vzdělání skončilo u skoňování podsatných jmen, odloží diadém a princeznovské šaty, aby v legínách a košili mohla v rodině muže, se kterým si je aspoň o čem povídat, čarovat podle kuchařky "Vaříme zdravě, chutně, hospodárně". Tu kuchařku máme doma taky, ten diadém mě fascinoval víc než kouzelný prsten. Asi to bude tím, že vařit umím i bez prstenu. Ale ten kouzelný plášť, to bych si chtěla zkusit. Na výstavě jak se obléká pohádka jsem si na něj mohla aspoň sáhnout. ()
Kdo by nechtěl mít kouzelný prsten a občas si s ním jen tak otočit a splnit si nějaký to přání. České ručičky dříve uměli dělat opravdu fantastické pohádky. A tento seriálový hit obdivuji. Pohádková země a svět lidí, kolem kterých se odehrávají všechny příběhy. Největším nepřátelem pro celé království se stal Rumburak, jenž chce ovládnout celou pohádkovou říši a vládnout jí. A o tom jestli vyhraje dobro nad zlem není až takový pochyb, ale k štěstí vede hodně dlouhá cesta. / Viděné epizody *13.dílů / Zhlédnuté vše ( Hodnocení: 10/10 ) ()
U nás skoro kultovní seriálová pohádka, jejíž každý díl byl tak promakaný a vtipný, až se to zdá neskutečné. Vorlíček na hrad. ()
Eskapády rodiny Majerových v říši pohádek, ve kterém si na své příjdou nejen děti, ale i dospělí. Vorlíčkovi se tohle určitě povedlo a vytvořil velmi zajímavý svět. Navíc si zde zahrála spousta nejznámějších herců té doby. 75% ()
Co říct, jako dítě jsem tenhle pohádkový seriál vyloženě žrala a možná i dnes bych byla schopná vidět nějaký díl bez újmy na duševním zdraví. Hrozně se mi líbil Rumburak:-). Úspěchu jistě pomohla řada vynikajících českých herců, skvělé kostýmy i příběhy plné fantazie - byť občas vyloženě absurdní (viz postava francouzského Fantomase mezi českými princeznami a čarodějnicemi, divím se, že nebyl zakomponován i Mrazík:-)). "Arabela" je seriál pro děti, budu tedy hodnotit ze svého někdejšího dětského hlediska: 95%. ()
Tenhle vytecny pohadkovy serial byl jednim z tech lepsich del vzniklych za bolsevika. Na kazdy dil jsem se dival strasne rad a nelze na nej zapomenout. ()
Arabela je klenot mezi pohádkami! ()
Výborný seriál, který jsem v dětských letech naprosto hltal. Nemohl jsem se dočkat dalších dílů. Děj je skvěle vymyšlený a plný různorodých postav ze dvou světů. Právě ono spojení světa lidského a pohádkového utvořilo vynikající, napínavé, tajemné i humorné scény. Myslel jsem si, že seriál po letech ztratil kouzlo, ale kdepak. Rád jsem ho zhlédnul i teď a zabralo to jen dva dny. Pro mě nejkultovnější český seriál. 100% ()
Geniální věc! Arabela byla a je jen jedna. Žádné další pokračování ji nemohlo ani ze čtvrtiny dohonit... * * * * * ()
Díky tomuto pohádkovému seriálu mám zas o chloupek hezčí vzpomínky na dětství...:-) Pohádková je už pouhá skladba herců, k tomu skvěle zpracované díly, mezi kterými není slabšího kusu. Díky jizvě, kterou tento seriál zanechal v mém srdci, s úspěchem snesu i pokračování Arabely, i když musím v rámci objektivnosti uznat, že je výrazně slabší... ()
THIS IS MY MULTIVERSE OF MADNESS ()
Tenhle seriál je často absurdní, má dost hloupě se chovající postavy (král a Vigo) a často se řídí heslem: to je blbý, to se bude dětem líbit. Také je to dost často nuda. Tak se na seriál dívám prizmatem odrostlého diváka, který v mládí Arabelu "baštil". Na druhou stranu tento seriál nabízí interaktivní menu ve výběru postav, jimiž se stanete. Disponuje dvěma časoprostorovými módy (svět, pohádka), takže k přepínání herních sekvencí potřebujete dva Joysticky. Nepřítele nezabijete sadou z čézety. Ke splnění mise potřebujete postupně na různých obrazovkách sesbírat pomocné artefakty (plášť, prsten apod.), které mají ale tu nevýhodu, že stejnou měrou se o ně zajímá váš nepřítel. Doporučuji plášť, který rychlou volbou mění lokaci postavy. Nedoporučuji jablko, může se stát, že vás začne batole liskat po hlavě, když při vybarvování přetáhnete vzor. Pro voyeurství chtivé doporučuji křišťálovou kouli, vyrobenou asi v Pelechovské sklárně, s.r.o., která vám zobrazí na konvexním monitoru daný subjekt nezávisle na tom, kde se zrovna nachází, pokud tedy narazíte na princeznu vykonávající v lese pod hradem těžkou (velkou) potřebu, nedivte se, to je holt far side of technology. Poslední artefakt, který vyzdvihnu, je divná bandaska, na které když začnete praktikovat fyzikální pokus se smykovým třením, tak vás místo součinitele smykového tření uvítá hodný musulman, pozůstatek invazní machometánské armády z bitvy u Poitiers z r. 732. Ten opět plní přání. Zde je na místě si povzdechnout, proč se tak nechovají i další soukmenovci z pohádkové říše Saúd-el-arab. Takže závěrem vám mohu doporučit tuto hru na 80%, nasaďtě herní brýle, čapněte joystick, seberte odvahu a hurá na to! Jo a Baba Praga taky nemá chybu. ()
80% ()
Seriál, který dokázal, ve své době a snad i dnes, spoutat český národ víc, než hokejové vítězství. Triky, které zde provádí pan Vorlíček, byly na svojí dobu fenomén, přesně jak jsme u pana režiséra zvyklí. Precizní zamotaný scénář a herecké výkony z toho dělají bezkonkurenční záležitost. Jediné co bych vytknul, jsou příliš časově krátké epizody :) (Ty, co si řikáš igi.B, Ty jsi spadl odkud prosím Tě? raději už nic nekomentuj) ()
Pohádky se musejí odehrávat neustále znova (tedy vždy) a to tak, jak jsou v tomto světě vyprávěny. Na tomto mythologickém podkladě je skvěle vybudována základní zápletka (v obou „říších“), dojem podpořen všemi klady macourkovské komiky a výstavby, přičemž jejich nedostatky se zde rozpouštějí (což se žel nedaří v Létajícím Čestmírovi či v macourkovských velkofilmech). Nad to všichni ti miláčkové národa přistoupili k tomuto dílu opravdu chvályhodně, což nebývá pravidlem (rovněž Zázvorková v pohodě; nicméně mezi těmi, jimž lze sotva vůbec něco vytknout, jsou především obě děti). V první půli seriálu jednomu ani nepřijde, že se vše vlastně odehrává na klasických záměnách postav (změna podoby), přechodech mezi světy, primitivní stigmatizaci těch, kdo jsou konfrontováni se „zázračnem“, jako bláznů určených k hospitalizaci, a na zvratech v držbě kouzelných prstenů, jejichž momentální držitel je pánem veškeré situace. Teprve v dalších fázích začíná převládat dojem komična (resp. citovna) za každou cenu, nejedna epizoda vyznívá samoúčelně. Postavy jsou často hnedle hotovy se situací, např. v nejlepší pohodě záhy poté, co se ocitly v propasti úplného zoufalství. Zvláště některé scény jsou v tomto ohledu hodně odfláknuty (třeba už Arabelin útěk z Rumburakova hradu). (Hoffmanovi – Polákovi Návštěvníci takto vyznívají, i přes nepřetržitou řadu dílčích wtf v jednání postav, mnohem věrohodněji.) Ošemetné je celkové pojetí ženských postav: Mařenka si neusále chce hrát na manžele, snoubence apod., čímž Honzík ostentativně opovrhuje (safari), v čemž se zcela shoduje s původním Petrovým postojem k této otázce (technicky založený). Arabela sice ženichy nehoní, ale výslovně tématizuje jakousi pravou lásku a zabouchne se do prvního chasníka, kterého potká. Xéniina špatná povaha je exponována právě na tom, že se chce vdát zištně (a naopak její manžel je pojat jako pravý milovník – ovšem k Růžence). Tento obraz korunuje slečna Millerová, která nemyslí na nic jiného než na vdavky. Takže krom ctihodných matek (královna a paní Majerová) je jedinou ženskou postavou, kterou neurčuje její vztah ke vdavkám, Rumburakova pomocnice – čarodějnice. Máme tu tedy všehovšudy tři klasické základní archetypy ženy (milenka, matka, čarodějka), přičemž typ „milenka“ je široce rozprostřen na spojovací linii „nezadaná vyhlížející ženicha“, což je trochu trapné. Dále stojí za povšimnutí společenský a civilizační obraz: Poměry v našem světě vyznívají docela důvěrně socialisticky, nicméně jsou jednak přeplněny buržoazními přežitky, jednak jsou v každém detailu řešeny jako nějaká fiktivní země (zda to byl záměr tvůrců, požadavek cenzorů, nebo spíš ohled na koprodukční záp. Němce, je vedlejší; jedinou nedůsledností jsou pražské espézetky). Je ovšem kladen důraz na vědecký materialismus (a to zvl. i v postavě Petra), který zde sice v posledku jakoby prohrává, ale to je přece možné jen v pohádce, jak ví každý divák. Jak ale vyhodnotit novinové titulky? Titulní stranu Expresu s nápisem „Žijeme v pohádce???“, pod nímž lze vidět článek „Plnění hospodářského plánu“ a něco „…v senoseči“, Husákův cenzor dost podcenil. V dalším vydání vidíme snímek diverzanta Rumburaka s titulkem „Upozornění veřejnosti“. Obecnější dosah má samozřejmě Xéniino přeměňování říše pohádek dle říše lidí, čímž se původní perverze mythických konceptů dostává na novou úroveň: totální rozvrat mythického podkladu smysluplného jsoucna. Řád je přeměněn v neřád (fascinace odpadky). Každý z naznačených postupných procesů je ovšem provázen výroky na výsost aktualizačními: Nejprve král Hyacint, když přemlouvá milovanou dceru, aby se provdala za samozvaného zachránce, černokněžníka Rumburaka: „Arabelo, ty přece víš, jak mi záleží na tom, aby byl v naší říši klid a pořádek.“, jejž později vhodně „zdola“ doplňuje Petr (snoubenec téže Arabely) jako pomahač Xéniina devastačního režimu: „Pane, kdybych nemusel, tak to dělat nebudu“ (naštvaně v odpověď na výtku Vodníkovu; proč „musí“, víme: za kolaboraci má být volný pro svůj soukromý život). Nemělo by být přehlédnuto, že zatímco mythologická perverse je osnována temnými mocnostmi, devastaci provádí faktická dědička říše. Hvězdičku ubírám za výše naznačené sice dílčí, leč masivní nedostatky. Jinak výborný. "Továrnu, kde se takhle vaří, bych nechal vyhodit do povětří." () (méně) (více)
V dětství jsem to miloval, a když jsem dostal po letech chuť si to připomenout, opět mě to hodně bavilo - většina dílů je strašná sranda, má to dokonalé obsazení, a těch 13 půlhodinových epizod uteče jako nic, takže to jde dát v pohodě za víkend (něco jiného to samozřejmě bylo tehdy, když si člověk na každou epizodu musel týden počkat, než ji televize odvysílala, což znamenalo čekání téměř nesnesitelné). A přestože je fajn, že to není nijak poplatné době, spousta věcí tam musí dnešního diváka přesto zarazit. Pozoruhodná je například skutečnost, že většina mužských postav seriálu je až šokujícím způsobem pasivní, neschopná jakékoli akce a dokonale smířená s osudem (zcela to platí o totálně bezradném králi Hyacintovi, krajně submisivním čertu Blekotovi a princi Willibaldovi, a z velké míry též o panu Majerovi a jeho synovi Petrovi, který tu hlavu na popravčí špalek už snad ochotněji ani položit nemohl), zatímco ženské postavy zde mají navrch a to ony jsou hlavními hybatelkami děje (Arabela, Xenie, královna, čarodějnice, paní Müllerová ad.). Jsem skoro v pokušení věřit, že stopy Arabely skutečně vedou až k francouzské komiksové legendě z 60. let, Barbarelle (jak ostatně Arabelu nazývá zloděj Fousek), což je myšlenka, na kterou jsem ostatně narazil v českém vydání tohoto komiksu. Co je na seriálu také velice zvláštní, je spousta momentů, které nedávají zdánlivě vůbec smysl - například náhlé zchudnutí Majerů, kteří sice žijí ve velké vile, ale jakmile je zloděj Fousek okrade o pár obleků a koberců, nemají náhle ani na rohlíky (?!), velké otázky také vzbuzuje kouzelný prsten, která sice například umožňuje měnit podobu lidí, ale přesto jim zůstává původní hlas nebo bradavice na tváři, takže se člověk zmateně diví, jak to s tou zdánlivou všemocností prstenu vlastně bylo (protože pokud by dokázal skutečně splnit jakékoli přání, stačilo by, aby si kupříkladu pan Vigo už na začátku přál, aby byl Rumburak hodný, mrtvý, změněný v kámen, prostě něco takového, a veškeré problémy by byly vyřešeny). Nelogické je i neustálé přemísťování různých postav mezi říší lidí a pohádek, kdy často není jasné, jak se tam která postava dostala (pouze u vodníka je řečeno, že našel cestu pod vodou), a silně otravné mi přišly postavy dětí - Jeníčka a Mařenky, a zvláště ta Mařenka mi přišla zcela nesnesitelná, neboť ona je něco jako dětská verze paní Müllerové, tedy ženy posedlé myšlenkou sňatku, bez něhož nemá její život smysl a teprve po boku mužského protějšku dosahuje svého životního cíle, o čemž se Mařenka marně snaží Jeníčka přesvědčit, zatímco dospělá paní Müllerová užene nakonec za manžela čerta, a může se pak následně kamarádkám v televizi chlubit, že se provdala a s manželem žije na "hrádku, nic velkého, asi 20 místností, sálečků, zařízení stylové, oblečení stylové, a na jaře si postavíme bazén a saunu" - to mi přišlo skutečně vrcholně odpudivé a nevtipné. Naopak Rumburak v ženských šatech a s parukou, který se jí ptal, kde je jeho Blekota, u mě vyvolával záchvaty smíchu, a jeho herecké ztvárnění Rumburaka je celkově úchvatné. V seriálu se dokonce objeví ekologické motivy, což je vzhledem k době vzniku obdivuhodné, a obecně na něj už dnes jde pohlížet v první řadě jako na dokonalé retro, které zachycuje spoustu známých míst, která už dnes vypadají jinak, stejně jako dobová auta, oblečení, účesy a podobně, včetně celé řady čs. hereckých legend, které už nežijí, nebo jsou z nich zasloužili kmeti. Jestlipak si Arabela udrží popularitu i za takových 100 let? Velmi bych jí to přál. () (méně) (více)
Minimálně jedna hvězda už jen z nostalgie. Jako malej jsem to žral od rána do večera, od soumraku do úsvitu, prostě pořád. Jak já fandil Sovákovu čarodějovi Vigovi...achjo, to byly časy. ()
Starý klasický pohádkový seriál, který mě dokáže zaujmout i dodnes. Není to velká pecka, ale pořád je to klasika. V seriálu je dost skvělých pohádkových nápadů a scén. I hudba není špatná. Herecké obsazení je na tom dost dobře. Takže hodnotím na dobrých 77% = **** ()
Základem tohoto nejlepšího pohádkového seriálu všech dob u nás je vynikající nápad-scénář Miloše Macourka. Před jeho fantazií klobouk dolů! K tomu famózní režie jeho přítele Václava Vorlíčka, který měl k dispozici z herecké plejády to nejlepší, co "trh" tehda nabízel. Díky tomuto seriálu tu měla v tehdejší totalitní ČSSR má generace přece jen příjemnější dětství, a v TV se bylo na co těšit. Mé dětství + seriál + pohádka + Tv = jednoznačně Arabela! I když, možná se to mělo jmenovat Rumburak... ()
Jedná se zřejmě o můj nejlepší pohádkový fantasy seriál na kterém jsem vyrůstal a každý díl jsem hltal plnými doušky. Jednoznačný elixír zábavy z naší produkce. ()
Reklama