Režie:
Štěpán SkalskýKamera:
Jaromír ŠofrHudba:
Zdeněk PololáníkHrají:
Josef Abrhám, Hana Maciuchová, František Řehák, Věra Galatíková, Libuše Šafránková, Ladislav Lakomý, Jan Kačer, Otakar Brousek st., Ota Sklenčka (více)VOD (2)
Obsahy(1)
V roce 1989 natočil režisér Štěpán Skalský film o posledních letech života Karla Čapka. Ačkoliv je film pojat jako drama rodinné, v němž významné postavení mají lidské vztahy, v jeho celkovém vyznění převažuje rozměr společenský. Lze jej také nazvat Čapek proti zkáze - proti nastupujícímu fašismu, proti ohrožení křehkých demokratických svobod, proti neblahým rysům české národní povahy. Film je jakousi mozaikou událostí a vztahů, které na Karla Čapka působily a které se mu v době jeho nemoci v horečnatých snech a ve vzpomínkách vracejí. Vzpomíná na dávnou lásku, na ženu Olgu, bratra Josefa a sestru Helenu, ale také na přátelství s T. G. Masarykem. Velkou hodnotou filmu je solidní a poctivý přístup autorů k tématu, kdy Čapkova osobnost je vystižena jak ve své velikosti, tak v souvislostech dobových. Přesvědčivé je rovněž herecké ztvárnění - výkony Josefa Abrháma v hlavní roli, Františka Řeháka jako Josefa Čapka, Hany Maciuchové jako Olgy Scheinpflugové a Svatopluka Beneše v roli T. G. Masaryka. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (160)
75% - Josef Abrhám krásně zahrál Karla Čapka, sužovaného tlakem okolí v době pro demokraticky smýšlející osobnosti tolik složité... ()
Asi záslužné, natočené s nejlepšími úmysly. Ale celé je to nějaké odrecitované, neživé. ()
Jedinečná záležitost, která nám umožňuje vidět T.G. Masaryka ve filmu z roku 1989. Co by asi napsal Karel Čapek o dnech současných? Těžko říci, ovšem dobu svou a budoucnost národa svého vystihl dokonale a v posledních letech svého života, se bohužel dočkal realizace svých her nejen na pódiích divadla. Částečná nenávist milovaného a o věcí budoucích naprosto netušícího národa vůči Čapkovi i celkový obraz před okupační doby je výborný. Rozhodně pocta nejen jednomu z největších českých spisovatelů. ()
Bratri Capku je jedna z nejkrasnejsich ulicek co Praha zna. Rad se divam pres plot na tu slavnou zahradku se skalkou a jako bych vas tam pane doktore nekdy v podvecer zahledl ... . ()
Ako zahraničný návštevník festivalu, neznalého českej kultúry, by mi tento film pripadal ako priemerný, televízne vyzerajúci životopis nejakého známeho spisovateľa. Možno preto budem dávať v budúcnosti viac pozor pri zahraničných filmoch o cudzích velikánoch. Ako domáci ale v ňom vidím všetko to, čo v ňom vidieť mám a videl som toho v Človeku proti skáze veľa. Každú chvíľu sú nám predkladané nejaké životné múdra, ktoré ale pôsobia absolútne netuctovo a máme pocit, že na ne postavy práve prišli a prednášajú ich spontánne. Tento aspekt scenára považujem za jeden z jeho najväčších kladov. Za ten najmenší naopak Čapkove spomienky a ich rozprávková vizuálna štylizácia. Proste keď spomínate na stretnutie s Masarykom, alebo svojou dávnou láskou, musí to vyzerať gýčovo. Záverečný záber je geniálny, až nezabudnuteľný. Samozrejme ho budú chápať iba našinci. ()
Skvělý film o mém bezkonkurenčně nejoblíbenějším českém spisovateli. Možná vůbec naposledy v české historii, si zde člověk může prohlédnout opravdové vlastence a lidi, kteří byli ochotni klidně i zemřít za uchování demokratických principů naší země. Ze všeho nejvíce mě bavily filosofické dialogy, ať už s Masarykem, či s kolegy spisovateli. Škoda, že už takové spisovatele nemáme. Nesmírně aktuální téma. Když to člověk vidí, tak nestačí žasnout nad tím, jaké útrapy a škody nám a celé Evropě Německo napáchalo. Přesto se u nás najdou hovada typu Fiala či Pekarová, kteří nevědí, kterou stranou mají Německu vlézt do prdele nejdřív. Nemusel bych v tomto filmu nutně mít snad jen snové a jiné prostřihy na Čapkovu ženu snů. Jinak jsem si celý film náramně užil. Má filosofickou hloubku a potěšil i krátký náhled na nejbližší okruh Čapkovým přátel. Josef Abrhám byl vynikající a nebál bych se mluvit o životní roli. [84 %] ()
Karel Čapek je môj najobľúbenejší český spisovateľ a napriek tomu ma nechal tento film úplne ľahostajným. Pohybovali sa tam nejaké figúrky slávnych ľudí, recitovali svoje predpísané texty a ja som si stále viac uvedomoval, aký je to kumšt nakrútiť naozaj pútavý a verný životopisný film o veľkom človeku. Tej dvojici režisérov sa to evidentne nepodarilo, aj keď im vo výsledku výrazne pomáhal Josef Abrhám, ktorý je pre zmenu jedným z mojich najneobľúbenejších českých hercov. Takže tri hviezdičky iba slabé a z úcty k Čapkovi, s filmom pomerne málo súvisiace. ()
Myšlienkami, scenárom, hereckým výkonom a hlavne ako pocta pre Karla Čapka je tento viac menej intelektuálny film naozaj geniálny. Tie idey, ktoré sa tam prezentujú, sú nadčasové a na zamyslenie. Film nie je určený ovciam, ani fanúšikom Rytmusa a iných protimozgových medikamentov. ()
Velmi dobrý životopisný snímek s řadou nadprůměrných hereckých výkonů - kromě J. Abrháma je třeba pochválit zejména Hanu Maciuchovou a Svatopluka Beneše. Realisticky je tu zobrazeno období 1. i 2. republiky. Škoda že je tento film současnou televizní distribucí nezaslouženě opomíjen. ()
Tolik pravdy o lidech, davech, hlouposti, malosti člověka a vše je stále aktuální. Člověka z toho až zamrazí. Rodinné vztahy měl Karel Čapek jiné, ale odpouštím. Film má vysokou sdělovací hodnotu a je natočen velmi citlivě. Moudrost a jemný humor Karla Čapka je zkrátka klobouček, odešel brzy, ale všichni jistě cítíme, že... ()
„Ne, byla to vražda,“ reaguje Olga Scheinpflugová (Hana Maciuchová) na nacistického pohlavára, který se v úvodu filmu vysmívá, že Čapek spáchal zbaběle sebevraždu. Životopisné drama zachycuje situaci ve 2. polovině 30. let. Divák se seznamuje s redaktory Lidových novin, s pátečníky. Prostřednictvím flasbacků postava Karla Čapka (Josef Abrhám) vzpomíná na filozofické debaty s Tomášem Garrigue Masarykem (Svatopluk Beneš), ale i na dávnou lásku Věru Hrůzovou (Libuše Šafránková). Ačkoli ve filmovém zpracování převládá dramatická složka, občas probleskne i vtip – například při dialogu Karla s Olgou, která stála u zrodu hry Matka. „Doufám, že mi to nechceš proclívat,“ reaguje Olga v pařížské restauraci, když Karel namítne, že si nápad přivezla z Prahy. Tvůrci odkazují na dramata Matka a Bílá nemoc. A divák zalituje, že ukázky, v nichž hraje Jan Kačer Galéna, nebo Jana Štěpánková matku (její otec hrál ve 30. letech ve hře Matka otce) vznikly jen pro potřeby filmu. Režisér Štěpán Skalský navodil ponurou atmosféru i prostřednictvím přírody: bouře odpovídá situaci ve 30. letech (kontrastní jsou vzpomínky na bezstarostné dětské hrátky u potoka); symbolem zla je havran, který přilétá místo vysněného ledňáčka. Závěrečný obraz na stopy ve sněhu je aluzí na povídku Šlépěj. Skalského snímek vzniklý na sklonku normalizace je nadčasový a vzdává hold Karlu Čapkovi. ()
Škoda, že tento skvělý námět nedostal do ruky režisér formátu Otakara Vávry, nebo Jiřího Krejčíka. Výsledek zachraňuje herecký ansámbl v čele s výtečným Josefem Abrhámem. ()
V rámci poučného životopisného filmu je to mírný nadprůměr, scénář je solidní, herecké výkony dobré, kamera a výprava rovněž ujdou. Ale je to zkrátka pořád takový ten film jako podle učebnice dějepisu - vyzdvihnuty jsou jen pozitivní stránky Čapka a lidí kolem něho, chybí jakákoliv lidskost, lidský konflikt. Všichni jsou děsní kamarádi. Postavy pronášejí moudra. Zkrátka takový ten odosobněný a nutně učesaný pohled na naše velikány, bez jakéhokoliv náznaku kritického tónu. Zajímalo by mne, jak by to natočil třeba Jirka Strach, který se do kontroverze nebojí jít. Mám rád životopisné filmy, kde jsou velké postavy našich dějin vylíčeny plasticky, jako lidé, i s jejich klady a zápory. Tohle je zkrátka akademické a navoněné podání. ()
Poctivé zobrazení části života našeho nejvýznamnějšího spisovatele Karla Čapka, zasazené do končících třicátých let, kdy se již Evropa kvapem blížila k druhému velkému válečnému konfliktu. Do děje jsou dobře dosazeny divadelní hry, které měly národ vzburcovat (Matka či Bílá nemoc) či román Válka s mloky. Bohužel film ukazuje i to, jak jsme se ke Karlu Čapkovi chovali i my, Československý národ. Uvedená protifašistická díla jsem si před puštěním filmu znovu přečetl, čímž se pro mě stal snímek výrazně více vtahujícím a lépe jsem pochopil dané souvislosti. Film i knihy Karla Čapka rád doporučuji. ()
"Holka, já tě mám rád !! A to říkali, že si nebudeme rozumět.." ;) ()
Přes všechny výhrady k socialistické kinematografii nutno přiznat, že v té době u nás vznikla řada různých životopisných filmů, byť s různými kvalitami. Tenhle portrét Karla Čapka je jedním z těch posledních záslužných počinů a pokud mě paměť neklame, řekl bych, že od té doby se u nás v životopisném žánru nic pořádného nenatočilo. Přesto si myslím, že jako film pro velké plátno to bylo zbytečné, klidně by si to vystačilo s televizním formátem. Což ale nic neubírá na kvalitách, sympatické filozofické mudrování má své kouzlo a Abrhám s Maciuchovou jsou výborní. ()
Konečně na DVD! Řadu kladů tohoto zapomenutého klenotu již vyjmenovali jiní, já si dovolím podotknout, že Jana Štěpánková hrající Leopoldu Dostalovou hrající Matku byla fantastická. ()
Kloudný komentář nesesmolím, ani kdybych se rozkrájela. Ač pár malinkých výhrad mám, směle hodnotím do plných, neb Karel Čapek, neb Josef Abrhám a pak už vlastně není o čem uvažovat. Trochu je mi smutno z toho, jak jsme pořád stejní, my lidé. Ono je tak nějak úplně jedno, jestli je rok 1938 nebo 2018. Nadčasovost snímku nelze upřít a hodnocení nejvyšší si zaslouží. ()
Abrhámem krásně zahráno, skvěle přiblížené prostředí, ve kterém bylo i plno čechů druhu sviňského a ne jen patriotského. Některé záběry a scény působí dosti nepřirozeně, ale to pozitivní dojem nepokazilo. Nenápadný film, pro mě přibližně jako božská ema od krejčíka. ()
Poněkud nedějový film skvěle zachytil atmosféru neblahých třicátých let, kdy se moci v Československu zmocnili Němci. Herecké obsazení je perfektní a navíc ty masky! Oba Čapkové, Poláček a zejména Masaryk... Je vidět, že do tohohle filmu jeho tvůrci dali opravdu maximum. Mmch opravdu byla Olga Scheinflugová taková, jak byla zachycena v tomhle snímku? Už se těším, až si o tom přečtu něco víc. ()
Reklama