Režie:
Claude BerriKamera:
William LubtchanskyHudba:
Bruno CoulaisHrají:
Claude Berri, Fanny Ardant, Claude Brasseur, Alain Chabat, François Berléand, Olga Grumberg, Marie-Christine Adam, Myriam Mézières, Danièle Lebrun (více)Obsahy(1)
"Jednou nám bude chybět jediná věc, nebude to předmět našeho přání, ale přání samé. Nejde o to pít, ale mít žízeň," říká Paul-Edouard svému příteli Claudeovi, když si oba šedesátníci vzájemně svěřují své problémy v erotickém životě. Rozvedený Paul to řeší tím, že nosí pomůcku neustále při sobě, ale Claude se se svým problém svěří do rukou odborníkovi. Na vině je cukrovka, ale ono nejde ani tak o příčinu, jako o následek. Sexuolog nabídne Paulovi několik způsobů, jak pomoci ne vždy dokonale fungujícímu orgánu. Ale na začátku je nejlepší probrat vše i s manželkou. Fanny Ardantová, coby chápající a milující manželka, se ovšem v tu chvíli zachová pro mužské ego zcela nepatřičně: její smích při pohledu na pomůcky nebere konce. Nepomůže ani citát z Aristotela: "Penis, stejně jako srdce, je orgán, který se hýbe sám od sebe." Claude je zhrzen, ale jeho věrný přítel Paul-Edouard (Claude Brasseur) má lék, který právě přichází z Ameriky - Viagru. Sám už si obstaral nejsilnější dávku a bratrsky se s Claudem rozdělí. Roli Claudea si zahrál sám Claude Berri, autor scénáře a režisér. Ironie, hořkost (nikoli zahořklost!) a otevřený pohled na život bez zbytečného sentimentu, takový je Claude Berri a takové jsou jeho filmy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (17)
docela zábavné vyprávění o odumírání mužské potence, ale na můj vkus trochu nechutné. ve srovnání s Berriho jiným filmem, který běžel v televizi ten samý večer, Manon od pramene, je to velmi slabé dílko. jakoby se ta potence vytrácela nejen hlavnímu hrdinovi tam dole, ale i v režisérově hlavě. ()
Jestli si Claude Berri potřeboval řešit manželskou krizi skrze filmové médium, pak alespoň mohl natočit vtipnou, divácky vstřícnou komedii. Pro příště bych mu každopádně doporučil raději navštívit odborníky. 40% ()
Nějakej nadrženej dědek má problémy s pinďourem a všechny s tím otravuje, včetně diváka. ()
Mistr jemného vtipu a prostého neokázalého humoru Claude Berri si dokázal s noblesou a nadhledem, jež jsou dnes stále vzácnější, všimnout problému, který asi nikdy nebude plnit hlediště kin ani být zárukou komerčně úspěšných prodejů digitálních nosičů. Nejen mládí má své problémy; má je každý věk. Úspěšný muž na vrcholu své životní cesty zjišťuje, že stáří, byť zatím s maximálním taktem, přece jen přichází v oblasti, kterou si dosud neuvědomoval, ačkoliv její důležitost a význam v každém lidském životě jsou prvořadé: v intimním soužití. Eskapády, které od tohoto okamžiku začne prožívat, mají překvapivé vyústění: posilují jeho krásné manželství, upevňují vztah, na který si dosud nemohl ani v nejmenším stěžovat. Druhá míza se nově získanou životní zkušeností oboustranně přetavuje do ušlechtilého kovu dalšího, ještě užšího a oslnivějšího partnerského soužití. Tato oslava přechodu z druhého do třetího věku si zachovává plný průvodní kontext: rodinu, firmu, přátele, odbornost i vzdělanost; potenciální zázemí je tu šťastně zachyceno ve své úplnosti. Trio Brasseur, Ardantová a nečekaně a mile špičkově i sám Berri propůjčuje tomuto choulostivému okamžiku při důsledném zachovávání plné vážnosti v tak citlivé věci úsměvný nadhled, tradiční francouzský šarm i okamžiky osvobozujícího smíchu to, čemu se tak výstižně říká umění žít, schopnost radovat se ze života. Ohlasy na francouzský úspěch na mistrovství světa ve fotbale v roce 1998 až reportážní rukopis námětu, scénáře i režie jen dále utvrzují. Neméně živě působí i scény v pracovnách odborných lékařů. Schopnost i dnes natáčet filmy, které si v ničem nezdají s těmi z nejplodnějších a nenápaditějších desetiletí z minulého století, přiřazuje velkého francouzského tvůrce k nejvýznamnějším osobnostem nejen francouzské, ale i evropské a světové kinematografie veseloherního hraného filmu. ()
Připitomělá komedie o "druhé míze" a neustálého nevyskákaného mužství..! Jednou to potká nás všechny, pánové..! :-( ()
Film o poněkud vzdálených problémech, nicméně celkem dobře natočený a místy je i vtipný. ()
Tenhle Berriho film by se mohl jmenovat Honba za erekcí, ale to by každý očekával nějakou přiblblou teenagerskou komedii, což rozhodně není. A přesto to vlastně honba za erekcí byla, ale bylo to podáno s citem a jemným humorem (zejména scény, kdy se hlavní hrdina baví se svým přítele Paulem Edouardem v podání výborného Clauda Brasseura). Nakonec se dozvídáme, že erekce přeci není v životě to nejdůležitější, ale...zejména pánové...co si budeme povídat...když to nejde, vůbec nám to nepřidá:-) Škoda, že jsem tenhle film nemohl vidět v původním znění, protože bych byl ušetřen takových výslovnostních šíleností jako "Hugo - Ígo" nebo "Baudelaire - Bódler". ()
V lehkém nenáročném tónu jsou ukázány problémy stárnoucích mužů, které se pak projevují i na jejich osobnosti, sebedůvěře a partnerských vztazích. Úspěšný galerista Claude Langmann (sám režisér Claude Berri) je vnitřně sžírán svým skomírajícím mužstvím a nedostatečným pochopením jeho problémů ze strany manželky. A tak se stařík zuby nehty brání, hledá řešení a zamotává se do opakovaného dokazování své mužnosti. Aby pak pochopil bezpečnost partnerského přístavu a dalekosáhlost vzájemné lásky. Z dalších rolí: Claudova manželka Marie (šarmantní Fanny Ardant), která se vysmívá manželovým směšným pokusům o dokazování vlastního mužství, Claudův dávný přítel Paul-Edouard (dobrý Claude Brasseur), se stejnými problémy a praktickým řešením, sexuolog (Alain Chabat), účtující si s radostí další peníze, Claudova dcera Nathalie (Olga Grumberg), s frustrujícím partnerstvím, či Claudovi nenaplněné poklesky Agnès (Brigitte Bémol) a Monique (Nicole Barentin). Začínající stáří se projevuje na fungování lidského těla výrazným způsobem. Ne všechno dokážeme přijmout, ne se vším se dokážeme vyrovnat. Je to lidské i smutně zábavné. ()
Claude Berri má velice nepříjemný problém a rozhodně se s ním nehodlá smířit. Na trhu jsou momentálně dostupné injekční přípravky, či různé mechanické hračičky, avšak svět začíná dobívat modrá pilulka ... ()
Tak na tohle se dá říct asi jediné... : co to sakra bylo? Hodinu a třičtvrtě dlouhá reportáź o způsobech dosažení erekce. Vtip naprosto nulový, až na pár lehkých zacukání v koutcích (v tomhle ohledu jsou na tom třeba lépe i ty nejprimitivnější teen komedie). Sám se divím, že jsem tůhle zrůdnost nevypnul, ale když už jsem byl za půlkou, tak se nedalo nic dělat... A tak mě čekal "zážitek" v podobě slizkého dědy, který loudí polibky (asi nejnechutnější znevážení estetiky polibku) a provádí jednu absurditu za druhou. Otázka: jak vůbec sbalil tu bloncku? No...jsem prostě znechucen, pointa nepřišla žádná...nechápu, že měl režisér (a scénárista) odvahu takový snímek vůbec vytvořit. ()
Už jen při pohledu na hlavního hrdinu jsem se musel smát ()
Nenáročná podívaná o řešení problémech s erekcí. To je celý smysl filmu. Občas už to zacházelo až skoro do nechutných věcí, přesto jsem se příjemně bavil. Sice žádné výbuchy smíchu, ale někdy méně lépe než více. Velkým zpříjemněním pro mě byla i sympatická "milenka", která mě uhranula krásným úsměvem. ()
První půle filmu mě bavila a nepřišla mi nijak přes čáru (pořád na hranici vkusného humoru), ale od jisté chvíle to jde s filmem a postavami silně z kopce. Dopadlo to tak zvláštně nijak a mě to bylo upřímně jedno. ()
bohužel na rozdíl od hlavního představitele film časem stále více a více ochabuje, hlavním přínosem pak zůstává spíš jeho instruktážní stránka, ti když jak pro koho :-) ()
Hlavní hrdina v roli svůdce byl asi tak věrohodný, jako Milan Šteindler ve Vrať se do hrobu. S tím rozdílem, že ještě mnohem méně. Ale jinak jde podle mě na dané téma o kvalitní a vcelku inteligentní film. Pokud se vám ale do postavy Claudea podaří vžít ( pokud jste muž, jinak si to asi jen namlouváte:-) ) pak z tohoto filmu dostanete spíš depresi, než že by jste se od srdce zasmáli ()
Obyčejný příběh o obyčejných věcech / problémech. Manželka i milenka jsou neodolatelné, jen hlavní hrdina mi příjde už takový "zaprděný". Vím že to tak v reálu bývá, jen nechápu co ty holčiny na těch dědoušcích mají (kromě peněz ;-)). Ale k filmu: moc od toho nečekejte, je tam pár humorných momentů, ale jinak nuda. Nejlepší je snad scénka se smíchem manželky ;-) ()
Já se fakt snažila... vážně... jenže na tomhle filmu se mi doopravdy nelíbilo skoro nic. Asi jsem na jeho pochopení moc hloupá nebo nevím, ale z mého pohledu: děj ubohý, humor žádný, hlavní představitel neuvěřitelně slizký... Nicméně jednu hvězdičku si to i tak zaslouží, protože tu jsou pěkně popsané předviagrovské metody na vypořádání se s problémy s erekcí. ()
Reklama