Režie:
Bernardo BertolucciKamera:
Vittorio StoraroHrají:
John Lone, Joan Chen, Peter O'Toole, Victor Wong, Rjúiči Sakamoto, Ric Young, Vivian Wu, Cary-Hiroyuki Tagawa, Hideo Takamacu, Kaige Chen, Dennis Dun, Henry O (více)Obsahy(1)
Ve svých třech letech se stal císařem poloviny lidstva. Byl to poslední čínský císař. Za pomoci svého skotského učitele (Peter O'Toole) poznal nutnost rychlých reforem ve své říši. Bylo už pozdě. V roce 1924 byl vyhnán z bran "Zakázaného města", pak přišla II.světová válka s Japonskou okupací a po ní rudý komunistický režim se svou kulturní revolucí. Na sklonku svého života si mohl koupit vstupenku do císařského paláce, aby mohl spatřit "Dračí trůn". Musel zaplatit za to, aby mohl vidět svou vlastní "židli". Jeden z nejslavnějších filmů všech dob. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (177)
Zakázané město a poslední jeho právoplatný vládce, který skrze zatuchlá pravidla v touze objevit moderní svět venku neumí nakládat ani s jedním, ani s druhým. Ne, že by byl slabý, ale protože mu zkrátka nepřála doba. O tom všem snímek pojednává. Pokud se chcete kouknout na skvělou historickou rekonstrukci doplněnou výtečnou hubou, režií, hereckými výkony a mnohým dalším, neváhejte. Pokud chcete vidět akci, krev, bojové scény a podobné kraviny, tak toto dílo vynechte. 100% = 5/5 ()
Čínská kultura i historie mě vždy fascinovala. Tento slavný film mi strašnou řádku let unikal, nakonec si ale cestu ke mně přece jen našel. Je to opravdu velkolepý epos, velkofilm se vším všudy. Oscary mluví za vše. Občas to je sice natažené, ale příběh posledního císaře Mandžuska stojí za to. Konečně jsem viděl nejlepší film roku mého narození! ()
Určite je to záživnejšie ako hodina dejepisu, ale zároveň je to dlhšie ako tri hodiny dejepisu, čo je už priveľa. K veľkofilmu ako samozrejmosť patrí bohatá výprava, úchvatná hudba a krásne ženy, ktoré hrali v živote cisára prekvapivo dôležitú úlohu. –––– Já nejsem džentlmen. Nemůžu říkat, co si myslím. Vždycky mi řeknou, co mám říkat. ()
Bez debat řemeslně velmi dobře natočený film s nadprůměrným vizuálem a uvěřitelnými hereckými výkony, snad až na Petera O'Toola, jehož postava mi moc nesedla a přišla mi poněkud toporná. Problém který jsem s tímto filmem měla ale byla jeho obsahová povrchnost a velmi zjednodušený a útržkovitý pohled na určité etapy císařova života (zejména z válečného období) a až chaotické přeskakování od jednoho "výjevu" z minulosti k druhému. ()
Smutná lekce dějepisu o císaři, který chtěl tolik vládnout, ale doba mu něpřála. Natočené nezaujatě, bez emocí, což mě osobně nevadilo. Některé období života by si možná zasloužili trochu méně prostoru (například dětství) a některé více (neviděl jsem bohužel DC, kde to je možná více vybalancované). Krásné kostýmy a celkvoá výprava - a velmi sympatický O'Toole. ()
Jeden z nejlepších filmů co jsem kdy viděl. ()
Po technickej stránke nesporne dokonalý film, no keby som sa nezaujímal o Čínu a jej históriu, určite by som túto tri a pol hodinovú ságu nedopozoral do konca. ()
Čínske dejiny prvej polovice 20. storočia sú naozaj veľmi zaujímavé a Bertolucci ich spracoval spôsobom, ktorým nemohol nič pokaziť a aj preto je ťažké kritizovať jeho film, z ktorého je cítiť kvality, ale nemôžem si pomôcť. POSLEDNÝ CISÁR nemá ako učebnica dejepisu chybu, ale ako film, ktorého úlohou je vyrozprávať život posledného cisára, zaujať diváka počas svojej nemalej stopáže a aj ho zabaviť, podľa môjho názoru zlyháva. POSLEDNÝ CISÁR bude pre mňa ale vždy filmom, na ktorý pravdepodobne nikdy nezabudnem, ale zároveň si na ňom budem vždy pamätať, že ma na mnohých miestach nudil. ()
Ikdyž historii mám rád, nijak zvlášť se konkrétně v čínských dějinách nevyznám. Já bych tento film bral jako spíš pro zájemce Těžko ho tedy (pro mě) nějak hodnotit. 65% ()
Mám rád, ak film poskytuje popri umeleckom zážitku aj vzdelanostné obohatenie. Posledný cisár nielen že poskytol informácie o určitom historickom období a významnej osobe čínskych dejín, ale aj podnietil môj záujem o "googlenie" ďalších faktov týkajúcich sa tohto obdobia. Tým pádom film pre mňa nekončil záverečnými titulkami. Príčinou toho paradoxne nie je iba samotný príbeh, ale hlavne štýl, akým je prerozprávaný. Dlhá stopáž, dostatok priestoru na pokojné postupovanie deja, detaily, prelínanie časových osí...Bertolucii je tvorca veľkých filmov. Bohatá výprava, množstvo komparzistov, krásna huba. Pre takéto niečo je skrátka nutná dávka značného filmárskeho citu. A ten nemá len tak hoc-kto. Film má síce aj slabšie momenty (možno až trochu nudné), ale aj tak ide o veľké dielo a zaslúžených Oscarov. ()
Bohužel nesdílím nadšení ostatních. Neskutečná nuda, film nemá žádné tempo, neustálé skoky v čase, ve 110. minutě jsem se přestal mučit a vypnul jsem to. Never more... ()
Velkolepy kostymovy historicky spektakl z nedaleke minulosti Ciny, kdy koncila nekolika tisicileta nadvlada mocnych cisaru. Cele v rezii znameho itlalskeho tvurce (Bernardo Bertolucci). Myslim si, ze se nedari drzet divakovu pozornost po cely velmi dlouhy prubeh filmu. Nechybi cit pro detaily, okazalost a dostava se nam potrebne herecke kvality, ale ten chladny pocit nezucastnenosti a rutiny mi prijde neadekvatni k takto pojatemu dilu. Bohuzel jen 65% ()
Úplne súhlasím s Bertoluccim, podľa ktorého je „...individuálny osud posledného cisára zároveň kolektívnym osudom celej krajiny“. Ríša stredu dvadsiateho storočia prechádzala množstvom revolúcií, kontrarevolúcií a nepokojov. The last emperor nám ich približuje na pozadí (popredí?) osudu človeka, ktorý bol od svojej mladosti vychovávaný v starej monarchistickej tradícii. Tá sa ale postupom času dostáva do priameho rozporu s krutou skutočnosťou a pre cisára prináša množstvo komplikácií. Jednou z nich je poznanie o strate vlastnej identity a slobody. Cisár sa postupne stáva otrokom vo vlastnom paláci. Takmer celý život je ovládaný druhými. Nemá žiadny dosah na rozhodovania, nemá legitimitu od ostatných ľudí. Z človeka, ktorý sa považoval za výnimočného voči iným sa stáva človek, ktorý opovrhuje sám sebou. Spojenie krásneho vizuálu a hudby s podmanivým príbehom o nachádzaní vlastnej zodpovednosti za svoje „rozhodnutia“ je imho jedným z najlepších spôsobov, ako vzdať úctu Poslednému čínskemu cisárovi. 8/10 ()
Jeden ze tří životopisných filmů osmdesátých let, který posbíraly spoustu Oscarů. Jenže Poslední císař (9 Oscarů) je o dost horší než Gándhí (8 Oscarů) a výrazně horší než Amadeus (8 Oscarů). Film mě zaujal jen v jednotlivostech a to ještě velmi zřídka, jako celek je to jen vznešenej pokus o umění. ()
Až na ten konec tak nějak bez emocí. Prostě mě to dost minulo. 4.5/10 ()
Nevim jak je mozne, ze mi tenhle snimek leta unikal, kostymni nadhera a komunistickej dobytek v cele sve krase a obludnosti. ()
"The Forbidden city had become a theater without an audience. So why did the actors remain on the stage?" Historický veľkofilm, ktorý som vo svojom mladom veku považoval za zdĺhavý a trošku nezáživný. A veľa sa v mojom celkovom dojme nezmenilo ani dnes, hoci sa bezpochyby jedná o kvalitný film (Ale zase 9 Oscarov? No, neviem...). Najsilnejšou stránkou filmu je rozprávanie zaujímavých historických udalostí, a to rozprávanie veľmi zaujímavou formou (prepínanie sa medzi "šedivou" súčasnosťou a "veľkolepou" minulosťou). A že teda je o čom rozprávať! Čína, vykreslená ako krajina veľkých rozporov, totiž prešla v pomerne krátkom období viacerými zásadnými zmenami. V čase výrazného pokroku v "západnej" civilizácii je ten čínsky pokrok iba v plienkach (mladá čínska republika), pričom v takom Zakázanom meste ešte vládne hlboký stredovek (čistá maškaráda). Neskôr prichádza krutá japonská okupácia (Mandžusko), ktorej čínsky cisár slúži ako užitočný gašpar. Po 2. svetovej vojne potom príde komunistická revolúcia, ktorá sa vyrovnáva s "triednymi nepriateľmi" a neskôr potom "kultúrna revolúcia", v ktorej sa mladá generácia komunistov vyrovnáva so "starými" komunistami. Nebol som celkom spokojný s hudbou k filmu, ktorá mi pripadála taká obyčajná, načisto priemerná. A čo je asi pre mňa najdôležitejšie, na to, aby som mohol film ohodnotiť vyšším hodnotením, mi v ňom chýba viac silnejších scén (takou je napr. zoznamovanie sa s novou cisárovnou v podaní krásnej Joan Chen). "There have been complaints from your cell mates. You must learn how to urinate at night without waking them all up." ()
vizuálne majstrovsky spracované historické dielo o živote čínskeho cisára, ktorý však može a aj občas miestami nudí. (uznávam však, že vidieť takýto film len na dvd je určite málo). z dejových fáz ma najviac zaujal opis jeho detstva (výborný detský herec). bertolucci predstavuje aký neslobodný život napriek svojmu cisárstvu Pu Yi prežíval, akým vlastne bezvýznamým panovníkom bol, či už v samotnej číne alebo v japonskom ovládanom mandžusku. život cisára následne predstavuje smutný pád jednej etapy čínskej histórie nástupom maa až po romantický návrat cisára do zakázaného mesta a jeho symbolický koniec. ()
Dokonalá ukážka bezmocnosti manipulovaných a zvrátenosti manipulátorov. Absurdného fungovania cisárskeho dvora, ale hlavne nedokonalosti a úbohosti ľudí, ktorí si myslia, že sú oprávnení vládnuť. Či už to je cisárstvo, komunizmus, kapitalizmus, každé zriadenie stojí na zneužívaní moci. ()
70% ()
Reklama