Obsahy(1)
Bulharsko-srbský film o trojici policajných hliadok, krúžiacich ulicami nočnej Sofie... Sofia, noc na 9. novembra 2019. Krajina sa pripravuje na oslavy 30. výročia pádu komunistického režimu a nočným mestom krúžia tri policajné hliadky. Komické i tragické stretnutia a problémy, ktoré musia riešiť vytvárajú mozaiku, ktorá je portrétom nielen súčasného Bulharska - spoločnosti, ktorá ani po tridsiatich rokoch od zmeny nedokázala nájsť zmysel vlastnej existencie a identity. (RTVS)
(více)Recenze (17)
"My neutekáme pred biedou, ale pred vami, čo ostávate." V Bulharsku sa schyľuje k tridsiatemu výročiu pádu komunistického režimu. V hlavnom meste Sofii majú nočnú službu tri policajné hliadky – hlavní to protagonisti filmu Stefana Komandareva z roku 2019. V tragikomickom príbehu sú šestica policajtov, rozhovory, ktoré medzi sebou vedú, a dianie, s ktorým sa v nočnej Sofii stretávajú, odrazom a obrazom súdobého (2019) Bulharska a troch desaťročí slobody a demokracie v ňom. V mysliach stále dochádza k stretu Západ verzus Východ, v spoločnosti panuje názorový rozkol, ľudia odchádzajú do zahraničia... S akou to krajinou lenže badať paralelu, hm? Postkomunistický syndróm slobody, s ktorou si ľudia nevedia rady, je, zdá sa, rozšírený v podstatnej časti krajín niekdajšieho Východného bloku. Režisér Komandarev predovšetkým v prvej polovici filmu veľmi dobre pracuje s celým týmto "zrkadlom", ktoré nastavuje bulharskej spoločnosti. Vďaka výborne sa pohybujúcej kamere Vesselina Hristova, ktorá diváka stavia do pozície akéhosi si neviditeľného pozorovateľa priamo "za chrbty" policajných hliadok, približuje každodenný (alebo v tomto prípade skôr každonočný) marazmus a neutešenú situáciu mesta a krajiny, ktorá sa aj po tridsiatich rokoch stále ešte len hľadá. V druhej polovici snímky celkovo dobre naštartovaný príbeh kvalitatívne mierne upadá a stáva sa menej úderným, aj keď sem-tam ešte dokáže zaujať. В кръг je v každom prípade pozoruhodným "výletom" na Balkán, ktorý čo to prezrádza o bulharskom zmýšľaní a spoločnosti. Komandarevova snímka dobre prepája prvky komédie a drámy, ponúka solídne herecké obsadenie a zaujať dokáže aj nočnou sofijskou výpravou. ()
Patřím už k pamětníkům, a tak si vybavuji, že bulharská kinematografie měla už za časů reálného socialismu pověst tak špatnou, že se k nám její filmová produkce dostávala v rámci kulturní výměny "spřátelených" zemí opravdu zřídka. Ani 90. leta nepřinesla změnu, co můžete chtít po divoké privatizaci v balkánském prostoru... Mám od těch dob tendenci pohlížet na tamní produkci s určitou nedůvěrou až despektem. Komendarevův snímek mi ukázal, jak ošidné je přistupovat k filmům s předsudky. Má totiž vymazlený scénář, který obratně balancuje mezi několika žánry. Sledujeme tři policejní hlídky během náročné noční služby a jejich příhody přinášejí divákovi nelichotivou zprávu o stavu bulharské společnosti 30 let po pádu komunismu, kdy se země motá v depresivním kruhu bídy, korupce, odlivu mozků a arogance mocných. Tragika se střídá s komikou, beznaděj s momenty naděje. Film ani na minutu nenudí a patří k těm vzácným momentům, kdy si říkáte, že přesně kvůli tomuhle má smysl stále hledat perly mezi hnojem. Celkový dojem: 90 %. ()
Další filmový diktát z Balkánu. Naprosto skvělé, film, do kterého se vejde vše, co (festivalový) divák potřebuje. Úžasně poskládané, žánrově pestré, emocionálně bohaté, zábavné, politicky nekompromisní, bez jakéhokoli obalu...také dost drsné, nicméně lidské, velmi lidské, excelentně zrežírované a sehrané tak, jak to lze asi jen v těchto končinách, které opět nastavují nejen tuzemské kinematografii laťku tak vysoko, že na ní někteří čeští tvůrci ani nedohlédnou. Ze zúčastněných herců, kteří zde nejsou ani všichni vypsáni, např. skvělá Anastasia Ingilizova, opět nejvíce válel Stefan Denolyubov, železničář z filmu Slava. ()
Ako to bolo v skutočnosti s tým sexom za komunizmu? ()
Komediálně laděné drama o noční šichtě několika policejních hlídek v bulharském hlavním městě. Žánrově bohatá směs propletených historek, které jsou napůl mrazivé a tragické a napůl legrační až anekdotické, skvěle obstojí jako náhled do panoptika rozličných postaviček i jako sociálně-politická společenská kritika. ()
Scenáristická hitparáda v umně propleteném a vypointovaném příběhu jedné noční šichty několika různorodých policejních hlídek z bulharské metropole. Druhý díl plánované trilogie je vybroušená pecka stejně jako první zářez v podobě tematicky spřízněného Directions – zaměřeného na taxikáře – a představuje lahodně namíchaný koktejl přirozených emocí, sociální kritiky a silných lidských osudů s akurátní dávkou vtipného odlehčení. ()
Jeden deň bulharskej polície. Nie je to teda žiadny Training Day či Patrola, je to ale humorno-smutné predstavenie reality. Nielen bulharskej, ale určite aj iných balkánskych a postkomunistických štátov. 30 rokov po páde opony a v uliciach a domácnostiach nič nového. Opilci mlátia ženy a tie sa za nich ešte postavia. Mládež sa bije na uliciach a nadáva policajtom. Tí ich radšej ani nenaháňajú, veď na čo. Najvtipnejšia scénka bola s Cigánmi na cintoríne. To bol fakt skeč ako z Mr. Beana. Kradnú písmená z náhrobkov, aby ich mohli dať do zberu. A keď dostali príkaz, aby ich prilepili naspäť, prišlo sa na to, že ani jeden z nich nevie čítať. A najmúdrejší výrok charakterizujúci tú dobu padol v policajnom aute: "Predtým som býval na Ulici Triedneho boja. Dnes sa tá ulica volá Európska. Okrem toho sa nič nezmenilo..." ()
Bulhaři ani třicet let po pádu socialismu nevědí, čí jsou a snímek to zaznamenává. 1) Klíčovým pojmem filmu je bezmoc. Bulharská společnost očividně není v dobré situaci a jakýkoli pokus o interakci vede k bezmoci. Platy - bezmoc, černé kšefty - bezmoc, bafuňáři - bezmoc, šíbování s mrtvolami - bezmoc, zlatý chlapec - bezmoc. Otřesná je emotivní pasáž z domova důchodců._____ 2) Spoiler. Zvláště oceňuji práci scenáristů, jejichž umně utkaný děj překvapí svou sofistikovaností i důsledností. I když musím říci, že motiv s přenášením mrtvoly do vedlejšího rajónu jsem už dříve viděl._____ 3) Závěrečné pointy (jsou celkem tři) předchozí hrůzu částečně relativizují. Nijak ovšem neubírají na celkovém depresivním vyznění. Podivné jsou cesty Boží, dalo by se říci._____ 4) 53letý spoluscenárista a režisér Stephen Komandarev má za sebou medicínské vzdělání, čtyřletou praxi dětského psychiatra (!) a spoustu dokumentárních filmů. Viděl jsem zatím dva jeho filmy (ten druhý je Soud) a oběma dávám po čtyřech hvězdičkách. ()
Dlho som si myslel, ze najlepsim filmom Bulhara Ivana Barneva /Obsluhoval jsem anglickeho krale/ nebude uz mnou spominany film. A dobre som urobil. Mozaika pribehov ludi z moderneho Bulharska bola na urovni, nocna Sofia nadherna : 100 % ()
Jo, bulharsky policista tezky zivot ma. Bavila me sonda do jedne noci bulharske metropole, optikou tri hlidek. O absurdni situace neni nouze, i kdyz bych se vubec nedivil, ze uz se vsechno stalo i v beznem zivote. Myslim, ze namet mohl nabidnout jeste vice. I tak se jedna o dalsi povedeny pocin z teto balkanske zeme. ()
Film natočený na jeden záber zvláštne kĺzavou kamerou ukazuje miestami až tragikomicky život niekoľkých postáv. Nebolo potrebné, aby ich bolo vo filme veľa, takto preniknete do ich sveta a aj do bulharskej reality 30 rokov po revolúcii. Čierny humor, láska, násilie, korupcia, všetky spoločenské problémy v 106tich minútach. ()
Niet nad to, keď nás chráni polícia, kde pracujú samí čestní a charakterní policajti. –––– Býval som na ulici Triedneho boja, teraz je to Európsky rad. Ale nič sa nezmenilo. –––– Tak Rocky, Rambo a Sylvester. To ste bratia, či čo? ()
Nenápadný Bulharský film ktorý ma kurevsky dobrý scenár :) Tie dialogy medzi tromi dvojicami policajtov sú napísané fakt dobre človek sa aj zasmeje aj zamyslí. Nápad s mŕtvolou na koľajniciach bol teda fakt hustý. ()
Předřečníci tu napsali všechno. Prostě skvělý film, který nepostrádal vůbec nic, krimidrama s troškou humoru. Tři policejní hlídky si přehazují mrtvolu na trati, aby nemuseli "s případem" strávit zbytek služby, a ráno mrtvola vstane a přijde na hřbitov, kde už mají analfabetičtí cigáni nalepené nápisy, které v noci strhávali z pomníků pro sběrné suroviny. A pak ten malý šachista, k smrti ubitý bandou chuligánů, případ s profesorem, co utekl z Domova Alzheimrů... A ještě hosté z Předního východu, uplácející další policisty... Zdánlivý pel-mel není spojen pouze tím, že se odehrává o jedné noci, ale především tím, že ukazuje atmosféru, která je občas stříknuta z rozhlasu a televize, ktrerý oslavuje 30. výročí pádu socialismu... ()
Tak trošku prvoplánovo poňatá kritika porevolučného Bulharska v zmysle urob somárovi dobre, osere ti plot.. ()
Skvelá smutno smiešna komédia o stave polície a spoločnosti v Bulharsku. Spolu s 3 policajnými hliadkami sme svedkami korupcie, papalášizmu, chudoby, zlej starostlivosti o seniorov, násilia, prevádzačstva. To všetko s trpkým nadhľadom. ()
Reklama