Režie:
Sofia CoppolaScénář:
Sofia CoppolaKamera:
Lance AcordHrají:
Bill Murray, Scarlett Johansson, Akiko Takešita, Anna Faris, Giovanni Ribisi, Takaši Fudžii, Nancy Steiner, Kei Takyo, Makisuke OkamuraVOD (3)
Obsahy(2)
Jak se asi řekne japonsky „Stojí to za..."? Moderní Tokio ve své supervelkoměstské anonymitě. Agresivní, pulzující, nevšímavé, fascinující, zábavné i odtažité... Cizí – alespoň pro dva Američany, kteří se tady náhodou ocitnou ve stejnou dobu – a ve stejném hotelu. Herec Bob má v Tokiu natáčet reklamu na whisky, o hodně mladší Charlotte doprovází manžela fotografa. Oba si tady připadají ztracení, nerozumějí jazyku, kultuře; oba mají spoustu času – a oba trpí nespavostí. Náhodné setkání, pár společných dní a pocit blízkosti pomáhají oběma překlenout osamění v neznámém prostředí – a možná oba dva získají i něco navíc... (Česká televize)
(více)Recenze (1 222)
Musím uznat, že osamocenost a znuděnost hlavních hrdinů uprostřed místa, kde ničemu a nikomu nerozumí, byla vykreslena dokonale. Bohužel ale zároveň musím dodat, že nejen hlavní postavy byly znuděné, ale já taky a to snad ještě víc než obě dohromady... ()
95 % ()
Tu nie je čo hodnotiť. Každá minúta obetovaná na sledovanie tohto filmu je stratená zbytočne. Z popisu môžete pokojne zmazať žáner komédia. Toto je klasický film o ničom bez žánru, kde sa len žánre ako tak napíšu, lebo nejak ho treba zaradiť. 81% je výsmech lepším filmom ako toto, ktoré sú žiaľ stratené v preklade, lebo nie sú emerické. ()
První polovina se mi líbila moc, všechno fungovalo skvěle, Murray tu naprosto válel, mělo to dobré záběry, prostě to byl fakt zdařilý film, i když to bylo místy utahané, ale pak bum, druhá polovina a tam pro mě nastala obrovská nuda a jediné, co mě na tom pořád zajímalo, byl Murray, jinak jsem se dost nudil. A takhle to vlastně trvalo až do konce a já z toho filmu byl nakonec hlavně znuděný. Chápu, o čem to je, takhle samotné je to dost zajímavé, ale natočené je to tak hrozně utahaně a nudně, hlavně právě v té druhé polovině. Nakonec to bohužel nevidím na víc, než silné 3*, i když se mi ten film do určité části celkem líbil. On není vůbec špatný, jenom je nehorázně utahaný, ale to mu dost ubližuje. Silné 3* ()
Nad čím porád špekulujete? je to prostě opravdu DOBRÝ film. Bill Murray je prostě skvostný a pozadu není ani Scarlett Johansson (ovšem na Billovi etudy u fotografa, nebo u režiséra nemá). celkově melancholická atmosféra je silná a hned tak jí nic nepřehluší. Být mladší, okamžitě se mi film vyhoupne na vysokou příčku... Bohužel už neumím tolik snít, jak jsem uměl dříve, ale i tak hodnotím vysoko. PS.: Ano, jistá paralela s The Follow tam je, ale ve výsledku se jedná o dva zcela odlyšné filmy a myslím, že jejich srovnávání je čirá zhůvěřilost. ()
najlepsi nejaponsky-povodom, ale japonsky-vyznenim film vobec. sofia coppola dokonale chape krasu japonskeho terminu - mono no aware - smutok a melancholiu japonskeho zivotoprazdna. ()
Velmi příjemný film s jemným humorem, na který se rád znovu podívám. Bill je super a Scarlett překrásná. 90% ()
každý z nás se někdy cítí sám. Tento film je o nalezení druhého člověka, který by se stal spřízněnou duší. Můžete totiž být klidně v milionovém městě a budete se cítit sami, protože se o vás nikdo zajímat nebude. ()
Po dlouhé době jemný humor, který člověka rozesměje a příběh, z kterého neodkapává med, ale přesto tam něco je. Přesně taková komorní komedie s životem v patách mi chyběla.- Scénář výborný, Bill Murray bez debaty taktéž, zklamalo mě akorát typizované a klišovité zakončení, čekala jsem něco víc, něco zajímavějšího než vystoupení z taxíku a větu: počkejte na mě chvíli, za tenhle "americký" konec a za trochu krkolomný a místy nudný začátek, kde střídá scéna scénu a každá je tak trochu o ničem, ubírám hvězdičku...---dodatek: kdyby to šlo, dala bych vlastně čtyři a půl, tu půlku za nenásilné srovnávání odlišných kultur, za kameru, která si se záběrem uměla pohrát, a za tu absolutní přirozenost příběhu, plynoucího v normálním lidském čase, s dvěma cizinci, kteří si prostě padnou do oka a ne okamžitě do postele. ()
Celé to plyne skrz ta klišovitá témata tak nějak pomalu, nenuceně a hlavně v drtivé většině bez povšimnutí, což je velmi sympatické - především v podobě oné závěrečné scény, kdy se ústřední pár loučí v ulicí Tokia. Pár hlášek a především záběrů (poskakující japončíci v bazénu při vodním aerobiku, či co to bylo) je geniálních a celé to do sebe i bez jinde nutné dávky patosu krásně zapadá. A přestože to svým způsobem není ani drama, ani čistá romantika... prostě to funguje. Hlavně v podání Billa Murraye, jehož "hraní obličejem" je krom krásné Scarlett (a to se mi normálně ani moc nelíbí, asi je tu ještě "nezkažená") snad tou nejlepší hereckou devizou. Coppolová namixovala příjemný drink z kombinace apatie lidí zdánlivě bez cíle a budoucnosti, ale zároveň rozhodností to ještě nevzdávat a stále to zkoušet. A takhle by se snímky ze života přeci měly točit - i když, ruku na srdce, kdo z nás si asi jednou zazpívá karaoke na privátu jednoho z Tokijských mladých pseudohipíků? ()
Neviem si predstaviť v tejto úlohe iného herca ako Billa M. Okrem neho chválim aj réžiu a scenár. ()
Hlavní "hrdinovia" tohto filmu sa stratili v preklade, ja som sa zas stratil v celom zmysle tohto filmu. To čakanie na nejaký dejový vývoj bolo nekonečné a po polke filmu som sa už začal obávať, že či sa vôbec niečo začne diať. Ale nezačalo, všetko sa to vlieklo stále v tom istom fádnom monotónnom tempe. Zostávam v nemom úžase ako toto môže mať 82%, no a Oscar za scenár je pre mňa ešte väčšia záhada. Už ani neviem kedy som naposledy videl taký nevýrazný film ako bol tento. Prínos to pre mňa nemalo žiadny, pretože to, že Japonci majú svojské predstavy o zábave a životnom štýle už je snáď každému jasné. A tých zopár dobrých dialógov s ironickým podtónom už tento film bohužiaľ nespasilo, dokonca ani krásna Scarlett. Nič, absolútne nič :( ()
Děkuji za doporučení. Dostal jsem velice osobní a citlivý kus umění, díky čemuž mohu film pojmenovávat jedině pozitivními jmény. ()
Bez slovníku. Já a ty. Žízniví tuláci, něžní hledači, rozhlížející se uvnitř sebe, ale v dohledu žádné to pravé ořechové. Návštěvníci venkovní hojnosti. Ocitnuvše se v odcizených obrazech, s pochopením odrážejících se stavů na druhé straně. Přechodné očarování. Blízké setkání poezie mihotající se v próze daleké země. Prchavé, křehké momentky k zamyšlení, potkávající se pocity a nálady s laskavou melancholií. Chytlavé tápání v niterných melodiích. Až vzájemné porozumění a zalíbení jim vyšle impuls, nabije energií, znovu naplní světlem, které postrádali. Spřízněné duše, dvojí meditace, probuzení se. Poklad neopakovatelnosti, kouzlo nenapodobitelnosti. Pohlazení cudnou romancí, osvěžující jako doušek saké, napoprvé, omamující - na rozloučenou. Jen pár slůvek do ouška pošeptaných a slunce může vyjít nad našimi hlavami. ()
Většina filmů je o tom, co se stalo, jaké to bylo, nabízí různé pohledy, způsoby ztvárnění. A pak je jen velmi málo takových, které se snaží zachytit to, co se nestalo, co je mezi řádky, nebo nebylo vyřčeno. Coppola pracovala s vírou, že většina diváků něco podobného zažila. Pouto, spřízněnost...city, kterým z různých důvodů nebylo umožněno přerůst v něco víc. Láska okamžiku. Oba o těch citech ví, ale ... . Když jste ve svém prostředí, leckdy si v tom shonu zvaném život nevšimnete, že vám něco chybí, nebo přebývá. Když se pak dostanete někam, kde nikomu nerozumíte, do země...dejme tomu do Japonska, s velmi odlišnou kulturou...dozvíte se o sobě a svých potřebách hodně. Když se potkají dva, kteří si navzájem mohou dát to, co jim chybí, je to jen otázka vůle a času. Ztraceno v překladu je o několika dnech v Tokiu, kdy se sice něco nestalo, ale nakonec byla vyřčena ta správná slova. Takže za mě, příběh s happyendem. Napojit se nebylo vůbec těžké, skoro každý někdy potkal někoho speciálního, s kým si nakonec vyměnil jen dlouhý pohled do očí. ()
Dokonalý, šarmantne skutočný a obyčajný príbeh o neobyčajnej láske ktorá ostala stratená. Stratená v preklade. Ďakujem Sofia. ()
Syrová sonda do jazykových i citových bariér. Tichý záběr beze slov často vydal za víc než slova v užvaněné rádobyfilozofce. ()
No nemůžu říct, že by mi to 100% sedlo. Asi sem nebyl naladěnej na stejnou vlnu jako paní režisérka. Ale i přesto sem byl spokojen a prostě jo, uznávám, je to hezký film se velmi hezkým koncem. ()
Už dlouho jsem se při sledování filmu necítila tak příjemně. Příběh dvou rozdílných lidí, kteří se potkají ve městě, které ani jeden z nich nezná mě naprosto dostal. Bill Murraye hraje svou postavu úžasně a na natáčení reklamy na whisky jen tak nezapomenu. Scarlett Johansson normálně příliš nemusím, ale v tomto filmu se mi také líbila. ()
673. hodnocený film: Celý film Vás uvede pohledem na božský zadek Scarlett Johansson a pak už se jenom film pomalu rozjíždí. Ona - čerstvě vdaná holka, která není ani kolm u vozu pro svého manžela a nudí se. On - Filmová hvězda a hvězda z reklam, kterou nudí ten nabubřelý svět přetvářky a showbyznisu, a proto nechá nakouknout mladé Charlotte do své duše a je jejícm průvodcem v Tokiu. Je to neuvěřitelně milý film a hodně mi připomíná Cashback pro svou uvolněnou atmosféru. Ona byla skutečně úžasná, žená snů. On mě hodně překvapil, že dokáže zahrát takovýhle typ role. 5* i za skvělou hudbu. Nádhera a děkuju... 5* ()
Reklama