Režie:
Pedro AlmodóvarScénář:
Pedro AlmodóvarKamera:
José Luis AlcaineHudba:
Bernardo BonezziHrají:
Carmen Maura, Antonio Banderas, Rossy de Palma, María Barranco, Julieta Serrano, Chus Lampreave, Loles León, Ángel de Andrés López, Imanol Uribe (více)Obsahy(3)
Pepa a Ivan jsou milenci, ale zatímco Pepa je věrná, Ivanův milostný život je kapitola sama pro sebe... A když jednou nechá vzkaz na záznamovém zařízení, že nepřijde na večeři domů, je na těhotné Pepě, aby si zařídila nový život. Hned se do toho dá a pronajme svůj dům několika excentrickým osobám: je tu Candela, která má poměr s šítským teroristou a Lucie, bývalá Ivanova milenka, která přivede syna Carlose a jeho přítelkyni. V domě je skutečný blázinec, ke kterému přispěje i procesí policajtů dychtivých střelby, zmatkující taxikáři a pomatení opraváři. Všeobecné šílenství vyvrcholí v okamžiku, kdy Lucia přísahá, že přelétavého Ivana zabije... (INTERAMA a.s.)
(více)Recenze (141)
Já to s Tebou, Pedro, budu stejně znovu a znovu zkoušet, protože doufám, že sem tam, mi tu perlu předhodíš. No tak tohle zrovna nebyla ona. ()
"Je mnohem snažší se naučit mechaniku, než mužskou psychologii. Motorku můžeš perfektně poznat. Chlapa nikdy. Nikdy. Nikdy." Skvelý film .. ako toto môže natočiť chlap .. nechápem .. Almodóvar je v tomto smere neprekonateľný .. "Zavezte mě do blázince. Tam bydlím." :)) ()
Něco mezi originální a kvalitní situační komedií, nepostrádající originalitu hodnou velkému režisérovi, komedií s rádoby scénami made in allen a komedií obsahující lacinou francouzkou ztřeštěnost. Výsledek: Překombinovaný eintopf, kde se bije spousta chutí, vůní a barev.... ()
Almodóvar v rytmu komedie,která je místy až ztřeštěná a celé je to opět zvláštní propletenec vztahů a ujetých situací.Je to skvěle napsané,zuřivě režírované a místy opravdu velmi zábavné.Film se sice pomalu rozjíždí,ale po chvíli začne režisér sypat jeden nápad za druhým a vypadá to,že nehodlá přestat.Propletené příběhy několika žen evokují typickou Almodóvaru rannou trvorbu,pro kterou je potřeba mít načasování a chuť sdílet podivné s podivným,zajímavě a vtipně vyprávěné.Trochu mě vadila přílišná divadelnost a místy "podivná"hudba,na druhou stranu skvělé herecké výkony snímala opravdu výborná kamera.Nezhroutil jsem se a dávám 75%. ()
Pedro zaujme už úvodnou sekvenciou. Keď budete film pozerať druhýkrát, zistíte, že ide o implikácie budúcich epizód a zároveň prečo Ivan hovorí ženám, čo chcú počuť. Počas nasledujúcich štyridsiatich ôsmych filmových hodín hlavná hrdinka Pepa veľa zábavy nezažije, diváci však áno. Ženy na pokraji nervového zrútenia sú totiž vydarenou bláznivou komédiou (s estetikou telenoviel). Americké pokusy o vzkriesenie tohto žánru väčšinou skončili ako hrubé sexuálne frašky alebo jednoducho dvojhodinové sitkomy. Tento film je naopak svižný a chytrý bez ohľadu na to, že sa vizuálne zasekol v 80-tych rokoch. ()
Ty charaktery postaviček... skvělé... mimo hlavních postav (Pepa a Ivan), tak je to spojovatelka... bláznivá ex, ?zasnoubený? syn a další... rozehrávají děj, který vás opravdu obklopí... jo a málem bych zapomněla na KUFR... ()
Úžasná absurdní komedie s barvami, kde se opět všechno točí kolem krásných žen a samozřejmě nechyběly paruky:) Nečekala bych, že Almodóvar natočil něco tak vtipného! Za scénu z konce filmu "Lucía na motorce" si film místo původně zamýšlených 4* vysloužil 5*. ()
Chvilku jsem se bála, že krom notorického děvkaře v Almodóvarově filmu vyjímečně nenajdu žádného cvoka…závěrem snímku mne však autor nenechal na pochybách….Je to sranda film, řešící silné ženské téma. ()
Pedro umí , jeho filmy miluji..."Ženy na pokraji nervového zhroucení" je úžasnej film prosáklý humorem a španělským temperamentem. ()
pedro berie filmy ako hranie sa a jeho ranna tvorba je toho absolutny dokaz. rad objavuje rozmery zanru, rad skusa od kazdeho trochu a je sranda ze sa mu to vzdy tak nejak podari. absurdna komedia, romanticky thriller a psychologicka drama. kazdym filmom si ma maestro viac a viac ziskava. chcem este! ()
Filmy Almodóvara zostávajú pre mňa záhadou. Existujú totiž dva póly akými sa na jeho tvorbu pozerám, buď mi film pripadá nemastný - neslaný, bez kúska vtipu s vedomím, že asi by som sa mal smiať. Na strane druhej sú diela, kde súhra okolností navodzuje smiech automaticky . Humor aj vkus sa síce veľmi rôznia, ale je naozaj zvláštne, že u jedného režiséra nefunguje rovnaký zmysel pre humor. ()
Já nevim, mě Almodóvar prostě nejde. Rád bych, ale nejde. ()
Při tomto komentáři opět budu patřit k menšině, i když jak se tak dívám, nebudu sám. Bohužel mi Almodóvar opět nesedl. Po skvělém začátku s tímto režisérem (Na dno vášně), to jde bohužel postupně dolů. Ženy na pokraji nervového zhroucení mi byly všechny protivné, stejně jako zvolená hudba a vůbec celá atmosféra snímku. Občas se to prostřídalo s nudou a já u filmu začal usínat. Tenhle typ filmů mi zkrátka sedí v drtivé většině víc u Francouzů, kdy se většinou pobavím daleko lépe. Za zmínku stojí role pro Antonia Banderase z jeho začátků a pár (opravdu jen pár) povedených dialogů. ()
Ta vizuální almodorovská stylizace je tady příjemná, vadil mi ale ten afekt. ()
Absolutně nesnesitelný film o nesnesitelných ženských, ze kterého jsem už po první půlhodině na zhroucení spíš já - název filmu je velmi příhodný. Nevím co na tom kdo má - pro mě tímhle Pedro definitivně skončil - sbohem a šáteček - čau! PS: jediným kladem tohoto filmu je přítomnost té nádherné nosatice, do které jsem se okamžitě zamiloval, bohužel ji ta hysterická kráva hned na začátku přiotráví a tak pro mě další sledování filmu ztratilo význam. ()
Po über-Hřebejkovi/anti-Almodóvarovi [Anders Thomas Jensen] se mi zachtělo uchýlit se v rámci rekonvalescence do světa žen. Jméno filmu pro mě představuje ikonickou záležitost – všeříkající slovní spojení mi utkvělo v paměti již v dobách, kdy jsem do kina chodil výhradně na filmy typu „Den zúčtování“ a mohlo by se stát názvem skoro každé emise věhlasného španělského ženo-zpytce. Překonal jsem pocit, že vídám ASI cosi takového den-co-den v práci a film si konečně dopřál. K mému překvapení se nejedná zdaleka o takovou řáchandu, jak šíří pověst [u mnohých scén ze „Špatné výchovy“ a „Kůže...“ jsem se zasmál víc, ale nejsem ženská, že jo, takže co já vím, možná mi unikly nějaké vtípky v barevném sladění hadříků]. Některé prvky Almodóvar opakuje už zřejmě celá desetiletí – tématizování filmu prostřednictvím příběhu [zde skvělé scény z dabingu, hlavní hrdinka coby herečka atd.], obsazování věru nevzhledných mužatek [zde hlavně monstrózní a po všech stránkách mansonovská Rossy de Palma]. Nepočítáme-li šílený účes Antonia Banderase, filmy z téhle dílny vypadají bez ohledu na posun v technologiích a trendech už víc než dvacet let stále stejně [skvěle]. Na rozdíl od jiných mne ale tento nezasáhl tak, jako jiné – možná kvůli stejnosti resp. mé neschopnosti uchopit jeho deklarovanou jedinečnou komediální kvalitu, mně prakticky neviditelnou [vzpomněl jsem si na dva podobné případy – Bergmanovy legrácky a Cimrmanovu povzbudivou písničku „Polární noc, má zvláštní moc...“], možná kvůli tomu, že se z tele-novely protentokrát vytratilo drama. ()
typická lehká vztahovka.Ale když se v tom scénárista vyznal..... ()
Ztřeštěná komedie, rozhodně originální... ()
Fakt ztřeštěný film o lidských bolestech a neštěstích. Ono se to nějak nepředstavitelně seběhlo, že se všechny ženské hrdinky tak hezky sešly v ultravelkém bytě s výhledem na Madrid. Společným jmenovatelem byli samozřejmě muži. Těhotná Pepa usilovala o setkání s ženatým Ivanem, její kamarádka věděla o hrozbě teroristického útoku od šiítského milence. K této dvojici se připojila šeredka se synem Ivana a korunu tomu dodala Ivanova manželka. Do toho se přimotala policie, napila se zeleninového nápoje s pořádnou dávkou prášků na spaní a celé dění prospala na podlaze. A teprve pak se začaly dít věci. Co se mi opravdu líbilo, tak to byl kysličníkový taxikář s vybavením uspokojujícím zákazníkovy potřeby. Dokonce disponoval i očními kapkami. Námět opravdu zajímavý, kýčovité a pestré provedení ruku v ruce s nápaditými oblečky hrdinek vystihovalo španělský naturel a temperament. A Banderase jsem skoro vůbec nepoznala, působil dost intelektuálně. ()
Nemůžu si pomoct, ale jak mám ráda pozdního Almodovara, jeho ranou tvorbu nemusim. Nebavila jsem, ba právě naopak. Navíc nemám ráda příběhy o ženách, které takhle vyšilují kvůli chlapům (totéž platí obráceně). Ale je zde už patrná úžasná Almodovarova barevnost, kombinace červené a zelené, která je pro něj tak charakteristická. Ale na druhou stranu je dobře, že někdo tvorbou zraje. Já znám více režisérů, kteří od svého vrcholu již jen klesají. ()
Reklama