Režie:
Franc RoddamKamera:
Brian TufanoHrají:
Phil Daniels, Leslie Ash, Mark Wingett, Toyah Willcox, Phil Davis, Sting, Ray Winstone, Trevor Laird, Timothy Spall, John Altman, Jesse Birdsall, P. H. Moriarty (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Quadrophenia debutujícího britského režiséra Franca Roddama je volným filmovým zpracováním stejnojmenné rockové opery hudební skupiny The Who, která vypráví příběh Jimmyho Coopera, mladého příslušníka subkultury mods. Píše se rok 1964 a Jimmy hledá únik z nudného světa rodičů a ještě nudnější práce poslíčka v jedné londýnské reklamní agentuře mezi stejně naladěnými vrstevníky. V komunitě mods se cení úpravný vzhled, odlišující její příslušníky od špinavých rockerů, vlastnictví patřičně vyšperkovaného skútru Lambretta či Vespa a také schopnost obstarat povzbuzující amfetaminy, umožňující protančit noc na koncertech oblíbených kapel. Jako každý vyhraněný životní styl má však i tento svá úskalí... Ve filmu, který nabízí především živelnou energii a nefalšovanou autenticitu, se ve vedlejších rolích objevili tehdejší frontman skupiny The Police a budoucí globální hvězda Sting (vlastním jménem Gordon Sumner) a punková zpěvačka Toyah Willcox. (Česká televize)
(více)Recenze (22)
#624 The Criterion Collection ()
Rozbouřené hormony, klackovská póza, první sexuální zkušenosti, zkrátka generační revolta. Mopedy, kam se podíváš, to všechno je Quadrophenia. Francu Roddamovi se povedlo Mods z hesla na Wikipedii zhmotnit a ztotožnit je s konkrétními postavami. Při dotazu na znalost subkultur a hnutí si nejspíš vybavíte hippies a punk, případně hipstery, Mods se na rozdíl od výše uvedených nikdy nepodařilo transformovat do podoby mezinárodního masového hnutí, lokálně a dobově podmíněné ale vlivné bylo, a jak už to u generačních výstřelků bývá zvykem, od počátku ho veřejnost považovala za hodně kontroverzní. V době vzniku filmu měla přístupnost od 18 let opodstatnění, dnes už nad tím omezením nejspíš pokrčíte rameny, jak vám přijde nepochopitelné. Hudební rozměr Quadrophenie nedokážu plně ocenit, ale jako drama a exkurze do příslušného kulturního prostředí funguje snímek bez potíží. Snad jen posledních 15 minut přerůstá postoj hlavního hrdiny z provokace a bezradnosti k osobnostní patologii. U podobných počinů ale stejně nejvíc oceňuju autenticitu a atmosféru, ani s jedním jsem neměl byť jen nejmenší problém. Celkový dojem: 80 %. ()
Dívám se hodně zpět. S opětovným zhlédnutím Tommy jsem si vzpomněl na QUADROPHENIU. Kapela Who není ani moje srdcová, ani zcela má krevní skupina, ovšem tenhle film mě k ní dostal tuším v roce 1981, kdy jsem ho poprvé viděl. A věřte, že sledovat divokou rebelii mladých v německé TV ZDF a být přitom v komunistickém Československu, byl řádný zážitek. V té době se u nás formovalo punkové hnutí, objevovaly se kapely jako Jasná páka, OZW či F.P.B. a člověk cítil tu chuť se vzbouřit, vykřičet ze sebe všechno znechucení komunistickou společností. Byť je příběh zasazen do 60.let, touha bouřit se proti konvencím zůstává. A tenhle film se tak stává nadčasovým a stále aktuálním. Alespoň pro mne. Viděno 3x ()
Kdybych měl větší vztah k muzice od The Who (která se mi prostě jenom líbí, ale jen tak do uší v mptrosce bych si jí asi nepustil) tak by to bylo za 5*. Jinak příběh je celkem dobrej, má to dobrou atmosféru a mods jako subkultura mi je sympatická. Sting byl taky super. Jenom občas tam bylo moc záběrů na hlavního "hrdinu" koukajícího někam do dáli. ()
Tak film mě po prvních asi 25 minutách absolutně pohltil. Čili volba jasná. A Sting zase válel. :-) ()
Snímek "Quadrophenia" je skvělým zachycením doby, a to byl natáčen patnáct let po tom, kdy se odehrává děj filmu. Skvěle vybraní herci, případně zpěváci, skvělé scény, které jsou možná chvílemi hodně dlouhé, ale i tak fungují. Závěr už je parádně symbolický, ale má v sobě potřebné poselství. A hlavně skvělou hudbu. ()
Odvěký příběh o generační vzpouře tentokrát v anglických barvách. 1) První zaujme výborná hudba (nejen od Who), která skvěle ladí s filmem._____ 2) Pak si nelze nevšimnout spousty pěkných zdivočelých kluků. Je tu 21letý Phil Daniels (hlavní postava Jimmy), 18letý Mark Wingett (vysoký hnědovlasý drzý Dave), 28letý Sting (Ace Face, modla Mods), 24letý Garry Cooper (Peter) a další a další._____ 3) V uších zazvučí i pěkná britská angličtina._____ 4) Identifikace se značkou jako náhražka smysluplného života je typickým únikem zejména duchovně méně rozvinuté populace. I naše chlapce čeká jen nekvalifikovaná práce anebo žádná. Chápu zdroje i příčiny jejich frustrace. Nelíbí se mi zvolený únik._____ 5) S hlavní postavou, s Mods ani s ničím podobným se neztotožňuji, ale emoce ve filmu jsou nejen uvěřitelné a přesvědčivé - jsou očividně pravdivé. Love reign on me!_____ 6) Více info o britské alternativě hippies uvádí anglická Wiki._____ 7) Za zmínku stojí i fešácký 33letý scenárista a režisér Franc Roddam (mimochodem tvůrce soutěže Master Chef)._____ 8) Všimli jste si, jak dosáhnout toho, aby levi´sky dobře padly? Nosíte je mokré, aby se srazily podle tvaru těla. A nezapomeňte na žvýkačku 24/7! Obzvlášť půvabné u něžných dívek. We are mods! ()
Nemám rád muzikály, rockové opery a tak podobně. Hnusí se mi veškerá ta škrobená, absolutně nepřirozená vystoupení, ten pseudoart, který v těchto filmových nebo hudebních odvětvích umělci předvádějí. "Quadrophenia" the movie, má naštěstí do něčeho takového daleko. Tento film, založený na stejnojmenné řadové desce britské kapely "The Who" z roku 1973 je něco výjimečného. Úroveň filmu tu podle mě daleko přesahuje úroveň originální hudby. Snímek pojednává o mladém muži jménem Jimmy, který bojuje na straně členů subkultury Mods proti Rockerům, ale ty největší boje se odehrávají právě v něm samotném a čím více se snaží jít tvrdě za svým a odlišit se od ostatních, tím více svůj boj prohrává a utápí se v beznaději, jelikož se mu život začíná hroutit jako domeček z karet. Co víc říct, silný příběh, silný film, který vám dá opravdu silné pocity. Hudba bezchybná, hlavně ta dobová. Všechno OK. Po dlouhé době zase film, se kterým jsem naprosto spokojený. ()
3,5* Subjektivně nejlepší deska od the WHO posloužila chlapům z kapely coby předloha pro stejnojmenný film. Album je to jistě pětihvězdičkové, hudba, texty a muzikantské výkony par excellence. A možná právě proto jsem od filmu očekával o malinko víc, tedy hlavně muziky (protože písně z alba se objevují spíše v útržcích a k dokreslení atmosféry). Ale odpoutám-li se od nesplněných očekávání, mám před sebou kvalitně natočený film - drama, poměrně barvitě popisující mládež v šedesátých letech (a to konkrétně subkultury the MODS versus the Rockers). Dobré herecké výkony, skvěle vybraní herci a tu tam se zableskne i výtečná hudba od kluků z the WHO. Není se čemu divit, že právě v těchto chvílích, kdy se obraz snoubí s emotivní hudební složkou, je film nejpřesvědčivější. ()
Film natočený na základě nejlepšího rockového alba, jaké bylo kdy vytvořeno. ()
Pokud nemáte ani ponětí o tom, kdo to jsou mods, neznáte hudební a kulturní pozadí, ze kterého snímek vychází a už vůbec netušíte, co se skrývá pod značkou Lambretta nebo Vespa, pak s největší pravděpodobností nedokážete docenit tento film iniciovaný kapelou The Who. Oproti podobně laděnému snímku Rude Boy (spojený pro změnu jinou legendou, The Clash) je mnohem propracovanější a co se týče příběhu i konzistentnější. Mods, mladá subklutura (která se téměř neliší od té kolem dnešní kytarové "britské invaze") tu prezentuje postoje celé jedné generace, která stála rovnýma nohama na zemi a neulítávala na vlně psychedelických fantazíí a nesplnitelných snů idealistických hippies. Existencialismus, chce se říci. Mimo to je film po technické stránce poměrně profesionálně odvedená práce s několika silnými momenty (spontánní rebelie [riot] na nábřeží v Brightonu, mods vs. rockers vs. police). Kdo má kladný vztah k hudební historii druhé půle 20. století, ať si klidně na ulici začně vyřvávat "We are the mods!", je to silně nakažlivé a stále aktuální. Jeden song od The Rakes se jmenuje "Work, work, work (pub, club, sleep)", což shrnuje nejen tenhle film, ale i všechno, ostatní kolem mods a dnešní kytarové indie scény. ()
Honey, moje dospívání není med, je mad. "Dycky" moc mods. Nemá nikdy dost. V kvádru z opiátů noci. Štamgast Fénix, švihák rebelský Žihadlo. ()
Život mladého chalana patriaceho do niekdajšej britskej subkultúry mods, o ktorej som jakživ nepočul a musel som si o nej čo-to prečítať. V skratke divná skupina, akých bolo vtedy mnoho, snažiaca sa odlišovať od iných - hudba, móda, účesy, dopravné prostriedky....a v neposlednom rade rebélia a drogy, ktoré zaručene nekončia s ľudskými osudmi dobre. Neskôr sa táto subkultúra včlenila do hnutia hippies, niektorí aj do hnutia predchodcov skinheads. Síce ešte nepatrím do starého železa, ale prial som si, aby tých policajných obuškov na chrbátoch dotyčných bolo oveľa viac. Stopáž bola premrštená, zbytočnú pol hodinu (prechádzky na pláži a pod) odtiaľ vyhodiť. Vo svojej vôbec prvej úlohe sa predstavil aj slávny Sting - oháknutý v ružovom obleku a jazdiaci na skútri nám na diskotéke zatancoval, za celý čas neprehovoril síce ani slovo, ale jeho zjav bol neprehliadnuteľný. ()
Další rocková opera či co to bylo od Who. Partička chuligánů se poflakuje v prostředí Anglie počátku 60. let, fetuje (takže občas vyberou lékárnu), dělá brajgl, občas se porvou s jiným gangem a mezitím melou kraviny. Hlavní hrdina je vylízanej idiot, který ke konci v sebedestrukčním finiši ztratí naprosto všechno - a bylo mi to úplně jedno. Možná je to dobře natočený, ale nebavilo mě to. Od nesympatických postav na skútrech v děsně vypadajících oblecích (o Mods slyším prvně), přes uvřískanou muziku Who, prostředí jako z "kitchen sink" filmů včetně otřesné zkomolené angličtiny až po "love story" u které jsem si cynicky vzpomněl na Diskopříběh s podobnou "love story". Občas slušná scéna (hromadná bitka), občas dobová hitovka (Kingsmen, Crystals, Chiffons, Ronettes), ale jinak nic pro mě. ()
Film o totálně pro mě o ničem... je to asi jako kdyby se američan díval na český film o komunistech. O pozadí nic nevím, motivy postav jsou mi tím pádem úplně ukradené. Kdyby to mělo 20 minut... fajn, bylo by to dobré. Takhle je to roztahané nuda, kde za něco stojí akorát hudba a Sting.. za to ta 1*. Místní hodnocení chápu, ale ten film se mi prostě netrefil do nálady ani do typu filmu, jaký sleduji. PS. Nevím, co je na tom "muzikál". ()
O tomhle filmu jsem nikdy předtím neslyšela, až mi anglicky-mluvící kolegové řekli, že pro mnohé z nich je to film a jeho hudba a písně to jediné, co mají ještě rádi od dob střední školy. Ostatní kapely, zpěváci a filmy časem ztratily pro ně svůj šarm, ale tohle je něco jediněčného. Tak jsem se na ten film podívala. Bohužel, nejsem fanynka The Who, ale slyšela jsem o nich. Jejich hudba není vůbec špatná. V tomto případě je Quadrophenia rockový muzikál. Podobně jako Dr. Jekyll a pan Hyde žili v jedné osobě, také hlavní postava v sobě obsahuje Jimmyho a pana Jamese. Jimmy je kluk, který dělá pomocnou administrativní práci a všechny svoje peníze utrácí za imidž a život vyznavače moderního stylu v městském gangu Mods. Jeho kamaráti a známí jsou nám představeni nejdříve v plném lesku, jako si kupují na míru šité obleky, mají skútry ověšené světlami a zrcadly a kupují si drogy, lépe řečeno prášky. A tento život v partě je životem pana Jamese. Na večírcích poslouchají moderní písničky. které jsou dnes evergreeny. V jedné scéně Jimmy vysvětluje, že celé jeho snažení směřuje k tomu, aby se dostal blíže k ´faces´ - lidem, kteří jsou v čele tohoto hnutí a všichni ostatní je jenom napodobují a snaží se dostat k nim blíže. On by se však chtěl dostat mezi ně. Jimmovi kamaráti nejsou žádní myslitelé, pracují manuálně, například na skládce. Přes den by si je člověk ani nevšiml, ale večer, když jsou ohozeni a mezi svýma, to je jiný život. Jejich nepřítelem, kterým opovrhují a vůči kterému se vyhraňují jsou Rockeři. Z našeho pohledu obě skupiny poslouchají dobrou hudbu a rozdíl mezi těma dvěma proudy je opravdu malý. V průběhu filmu se ukazuje, že Jimmy je asi jediným, který tím stylem žije i přes den. Celý jeho život se točí jenom kolem toho jednoho. Zatímco ostatní partu berou jenom jako zábavu na volný čas. To mu vykričí i Steph, která se s ním rozešla, Poté, co vlastní vinou přijde o práci, máma ho vyhodí z domu, přítelkyně se nechce k němu vrátit, pohádá se s kamarády a rozbije si skútr, zůstane mu jediné, v co věří. Když ho zklame i to, život nemá více cenu. Ale netřeba zapomínat, že tento film začíná koncem... ()
I don`t wanna be like everybody else! That`s why i`m MOD. See? ()
Film, který toho o situaci mladých, a vlastně stavu celé Británie v 60tých letech, řekne za dvě hodiny víc, než zš a sš dohromady, prostě nemůže být špatný. ()
Jasná volba pro fanoušky The Who a pro každého kdo se chce něco dozvědět o subkultuře Mods. Obsahuje mnoho velmi silných obrazových i hudebních momentů (příjezd do Brightonu - Get out, stay out). Jimmi sám vystihl celý smysl filmu: “I don't wanna be the same as everybody else. That's why I'm a Mod, see? I mean, you gotta be somebody, ain't ya, or you might as well jump in the sea and drown.” ()
Rozprávka o tom, ako The Who oprášili staré a urobili z toho kult. ()
Reklama