VOD (2)
Obsahy(1)
Odhodlaný padesátník Jaroslav má v životě dvě vášně. Rychlá auta a školní lásku Jitku, která mu po zpackaném manželství vrátila naději a chuť jít dál. Jitka, služebně nejstarší autokrosová řidička v Čechách, by sotva našla lepšího mechanika a kouče, než je Jaroslav. Ten pro ni znovu a znovu staví z ojetin závodní auta a společně doufají ve vítězství. Sportovní klání je jen kulisou pro skutečný „závod života", ve kterém pár zatím nepatřil mezi favority. Frustrace a deziluze minulosti tak mohou nabrat překvapivý směr. Režisér Miro Remo přichází s příběhem z moravsko-slovenského pohraničí, kterému nechybí drama ani humor. (Aerofilms)
(více)Recenze (43)
[KVIFF 2021] Trochu jako Dálava, ale nějak jinak. Dokument to je v jistém ohledu velice zábavný. Jenže proč? Kvůli tomu, že se díváme na lidi z okraje společnosti, kteří mají vtipný přízvuk a jsou to tak trochu vidláci? Smějeme se jako ta "privilegovaná" třída někomu hloupějšímu a odhozenějšímu? Já to asi soudit nebudu. U filmu jsem se prostě dost nasmál. I auto tématika se mi dost líbila a hudba k tomu i dopomohla. Jenže už to pak začne být monotónní. Ty samé problémy a karamboly, ta samá hudba, která navíc rve uši. To nakonec z filmu dělá určitý kolovrátek, který vám spíše zadělá na tinitus. Finále filmu ani není moc uspokojivé, protože vám ukáže, že postavy jsou nakonec tak trochu oběti národoveckých bludů a lží, takže vaše poslední sympatie tak trochu opadnou. To nemluvím o nedokončených kapitolách a tématech. Když se ohlédnu za festivalem, tak toto mě alespoň bavilo. Ale o čem to teda jako bylo, tak fakt teda nevím. ()
Už dlouho se mi nestalo, aby mé pocity k hlavnímu hrdinovi klesly od relativní pobavenosti na začátku až téměř po samé dno na konci. Dokument s překvapivou pointou, to tady nebývá často. 90%. ()
Miro Remo natočil zábavnou, atraktivní a svým poselstvím přitom zdrující sondu na okraj společnosti, kam spousta z nás nedohlédne snadno. Více zde. ()
(3,5*) Chvílema hodně styl, většinou trochu nuda, Ortel jako happy end (jak pro účinkující, tak pro posledního do té doby snad ještě "soucítícího" diváka). Muzika u závodění epic (snad to taky nehrajou kuci zez Plzně). ()
Nejlepší československý akční film za poslední dekádu. Poctivé, dojemné, silné. Jen ve vztahu k ženám je film vlastně dost nedotažený, ale jako portrét ztracených a mačo devadesátek, kdy se mohlo všechno, je to překvapivě trefné a bolavé. A ta hudba? Ty kokos! Dokumentární podívaná, jakou si málokdo v Česku dovolí. ()
Samozřejmě, že chci hlavně podle vzoru Hobbse a Shawa z Rychle a zběsile spin-off s Jiřinou. ()
Vyborna vec. Krasne civilne, obdivuhodne citlive a rovnko tak vtipne a pocas zavodov vkusne adrenalinove. Toto nie je tradicny dokument a pokojne ho vdaka jeho pribehovosti a dramaturgickym oblukom zvladnu aj divaci mimo tradicnej cielovky. Velmi pekna praca a jedna z najlepsich tuzemskych "filmovych" dvojic za dlhe roky. ()
Stát je zloděj a živíme stovky zbytečných úředníků. Je to tak. ()
Né tak úplně zcela běžnej dokument kterej mě svým zakončením celkem překvapil. 4hvězdy ()
Extrémně otravné. ()
Nakonec se ukázalo, že je tenhle dokument promyšlenější, než se zdálo. Do té doby to byla jen podivná autokrosová dvojice z okraje společnosti, ale najednou je tu přesah. A třeba to někoho přiměje se zamyslet nad komplexností světa, ve kterém žijeme. ()
Bez dobrých sprievodných pesničiek by to bola veľká nuda. Takýchto dokumentov o človeku milión by sa dalo natočiť každý deň zo desať. ()
Výborný dokument, plný všelijakých zajímavostí, paradoxů. Úsměvný, krásně natočený, divák se nenudí, je to originální a skvěle vystavěné. Tvůrcům vysekávám poklonu, trefili se mi do vkusu. Navíc jsem při sledování dostala chuť na starší, taky skvělý, dokument Láska v hrobě, brzy si ho, po letech, pustím. Prostě jiná romantika. 😉 ()
Životní zápal i traumata podané jako našlapané sportovní drama, situační komedie i vztahové drama. České dokumenty mě na KVIFF letos hodně baví a Láska pod kapotou jako sociální sonda do míst, kde se říká "Ale prčicu!", není výjimkou. What is love, kamarádi? ()
Mám za to, že nejlepší reklamu tomuto česko-slovenskému dokumentu udělal Martin Šrajer svou recenzí pro Aktuálně (čtěte!), proto si nyní mohu dovolit být stručný. ___ Osobně Remův počin shledávám důležitým skrze to, že konečně někdo mluví (resp. zajímá se o) s druhou stranou, dolními deseti miliony, neprivilegovaným, deklasovaným Českem. Jinými slovy, Láska pod kapotou se mně jeví vpravdě empatickým (nesoudícím) vhledem do života těch, které život zklamal, vhledem do života těch, jenž jdou od porážky k porážce, jejichž život je sérií neúspěchů. Tzv. dezolát/flastenec (btw tyto terminus technicus sociálních sítí fakt nesnáším, přijdou mně obdobně ponižující – ale hlavně zplošťující bohatost vnitřního života – jako kupř. libtard nebo sluničkář; při této příležitosti tato slůvka veřejně užívám poprvé a naposled) nejen nenávidí (naopak, nenávist se zdá býti druhotnou, důsledkem životních zklamaní), ale hlavně touží/sní. Za vyspělou společnost (existuje někde vůbec?) považuju tu, která má prostředky zabránit tomu, aby se zklamaní každého ze členů proměnilo v hněv, resp. dokáže resentiment sublimovat zpět v naději, zrekonstruovat snílka. Snílek nemůže být zlým člověkem! [30.5.2022, 15.12.2022] ()
Odhaliť fakt, že je Jaroslav **** až v závere filmu, bol kontroverzný, no skvelý ťah. Remo nezatajuje dôležitú informáciu o protagonistovi, no neodhaluje ju priskoro, aby ten nestratil divákove sympatie. Dobrý a milý film so skvelou postavou babičky. ()
rozhodně zajímavý dokument o kterém moc nevím co si myslet. Jarda je totiž hodně zvláštní člověk, který zkraje působí spíš jako bizarní figurka, abychom následně zjistili, že je to vlastně snílek kterému dával (a stále dává) život solidní kouř a i když se snaží hledat radost v závodění - které ovšem nemůže provozovat sám,takže si svoje sny projektuje do svojí partnerky - tak ta "výhra" kterou by tolik potřeboval nepřichází.Je jednoduché se mu smát a onálepkovat ho štítkem spodiny z okraje společnosti a vzhledem k jeho vystupování a některým názorům je docela těžké s ním naplno soucítit, ovšem realita je taková, že lidí jako Jarda jsou tisíce a i když to Remo neříká na plnou hubu je tu náznak přesahu a ukázka toho proč tu jsou určité společenské frakce plné podobných Jardů.Opět se to ovšem hodnotí celkem těžko, protože příběh tohoto Jardy je tu jen nastíněn bez hlubšího vhledu a je těžké určit do jaké míry si za věci může sám a do jaké míry byl opravdu sežvýkán okolnostmi které nebyl schopen ovlivnit...70% ()
Miro i Remo proste vedia! Super práca s muchami. Tie slúžia ako metafora problémov. Mucha ako niečo otravné, ktoré by sme najradšej tu a teraz zlikvidovali. Často sa nám to však nedarí a ak áno, čoskoro príde ďalšia. Je to večný kolobeh. Presne ako situácia nášho protagonistu. Jeho problémy sú ako muchy. Stále sa vracajú a neraz možno aj tie isté. Muchy ako démoni jeho minulosti i prítomnosti. Vyrovnávanie sa s minulosťou, dobrý nostalgický soundtrack, už tradične umný strih a dobré postavičky zo života. ()
Vždycky považuji za příjemný divácký zážitek, když něco rozkoukám s nulovým očekáváním a pak o tom dva týdny vyprávím, v tomto případě na to vzpomínám i po půl roce. Láska pod kapotou je mimořádně dobře natočený dokument. Závodění je zábavnější než v Rychle a zběsile (Jitka válí), protože je reálné a bolí každý ohnutý plech, který bude nutné zase spravit. Jaroslav má obrovskou duši, do které se vejde víc, než by předsudky dovolovaly. A jeho interakce s maminkou a rodinou si nezadá s Dědictvím od Věry Chytilové. Až na ty chybějící miliony :) Pěkná sonda někam, kam nezavítáme každý den a je to pohodová zábava, u které se dobře přemýšlí o tom, kde kdo vlastně v životě jsme ukotvení a jak s tím umíme žít. ()
Hustší už tenhle dokument snad ani nemohl být. Obnažuje syrový život svých hrdinů až na dřeň a tak trochu jim dává příležitost poznat sama sebe. Panímáma Jiřina (asi moje nejoblíbenější postava) glosuje jednotlivé situace neskutečně přesně, ovšem padesátník Jaroslav se svou přítelkyní Jitkou si s ní v ničem nezadají. Jedná se o sociologickou sondu v našich končinách dosud nevídanou. Vše je navíc zpečetěno absolutně masakrózní hudbou. Ač s Jaroslavem nesdílím stejný pohled na svět, tak připouštím, že některé jeho poznatky a názory nejsou daleko od pravdy. (85%) ()
Reklama