Režie:
Džun-ho PongKamera:
Darius KhondjiHudba:
Jae-il JungHrají:
Seo-hyeon Ahn, Jake Gyllenhaal, Tilda Swinton, Paul Dano, Steven Yeun, Lily Collins, Shirley Henderson, Daniel Henshall, Giancarlo Esposito, Devon Bostick (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Deset krásných let se mladá Mija (An Seo Hyun) starala v srdci jihokorejských hor o svou obří zvířecí společnici Okju. Vše se ale změnilo ve chvíli, kdy se Okji zmocnila nadnárodní společnost Mirando Corporation, která ji přemístila do New Yorku. Bezcitná ředitelka společnosti Lucy Mirando (Tilda Swinton) má se zvířetem své vlastní plány a Mija se musí vydat na dlouhou a náročnou záchrannou misi, aby mohla svou milou Okju dovést zpět domů. Na cestě se ale setkává s dalšími lidmi, kteří mají o osudu zvířete své vlastní představy. (Kiisaki)
(více)Recenze (149)
Kdyby se látky zhostil jakýkoliv jiný tvůrce mohla z toho vzniknout prvoplánovitá eko-vegan agitka. Naštěstí za režisérské křeslo usedl největší žánrový chameleon současnosti a vznikla mnohovrstevnatá satira kombinující tucet jiných žánrů. Tilda nepřestává bavit, Jake dospěl do herecké jistoty (jeho prozatím nejvtipnější role) a Seo-hyeon Ahn je objevem roku! ()
Brát se to seriózně, pak nemám problém. Ale nesourodý mix korejské grotesky (otřesně nepasující hudební doprovod akčních scén) a převážný tón v závěru mi nedovolili si užit pořádně ani jedno 😏. Do toho snad prvně tragicky přehrávající Gyllenhaal (ne! Opravdu není jednoduchý trefit tu hranu pitvoření “ala Jack Sparow“). ()
Značně přímočará paralela bez zvlášť důmyslného scénáře, sázící na roztomilost ústřední prasnice a na zběsilý děj. Což se celkem daří - rozhodně mi nepřišlo, že by film měl dvě hodiny, nebo že by v něm byly jakékoliv nadbytečné pasáže. Herecké obsazení je bezchybné, od posledního člena eko-teroristů (mezi nimiž ční Paul Dano, kterého ještě čekají velké věci) po všechny "záporáky" (ačkoliv Gyllenhaal je mezi nimi lehce nevyužit, což je vzhledem k jeho potenciálu škoda). Celé je to korejsky rozjívené a překotně uhánějící směrem k finále, proto je trochu škoda, že se neťalo o něco hlouběji a zůstalo se u odsouzení masokombinátů. ()
Za ta léta se můj vztah k aktivistům hodně změnil, stejně tak jako k ekologii a masnému průmyslu. No a upřímně řečeno to hlavními a prvními podněty byly právě filmy, ať už dokumentární nebo ne, jsem rád, že si lidi víc a víc uvědomují, co je nezbytné k tomu, abychom mohli fungovat né jako jednotlivci, ale jako jeden sjednocenej celek v nějakém přijatelném soužití. Kupodivu je masný průmysl řadu let úspěšně přehlížen a kulinářský prasata z celého světa mohou dál debužírovat nad ostatky nevinných a mírumilovných tvorečků, kteří prostě proti nám nemají šanci. Takové genocidní tažení nemá žádné ospravedlnění a tvrzení, že ''silnější vyhrává'' zde nejsou na místě - zde je pouze a jen na místě poukázat na lidskou tupotu a zbabělost, vždyť své morče taky nesežerete. Hold svět není fér, řeší se kolem velké finanční tahanice a nelítostní dementi bez špetky slitování, či empatie nás povedou nejprve k výčitkám a lítosti a pokud budou další generace podobného přesvědčení, že je v pohodě denně předčasně ukončit miliony živočichů, pak i do bodu, který kolísá s nezvratitelnou záhubou. S naší nevyzpytatelnou společností je jakýkoliv scénář opravdu možný. Přesto musím zasalutovat Lilly i celému týmu za poctivě odřenou práci. ()
Odlehčený pohled na závažné téma zvířecích koncentráků, kterému nedominují americké superhvězdy, ale korejská dětská hvězdička. ()
Přátelství dívky se zvířátkem, kteří bojují s monstr společností, jsem na plátně už viděla.. Tohle podání je trošku jinačí, cynické, šťavnaté a hlavně svěží.. Spousta diváků považuje film „Okja“ za převratný ekofilm, ale mě přijde, že je „Okja“ naopak relativně nestranná.. Dělá si šoufky ze všech zainteresovaných stran stejnou měrou.. Ze společnosti, jejich zaměstnanců, ekologických aktivistů i drobných rolníků.. Každopádně „Okja“ zachycuje naprosto perfektně věrohodně problematiku velkochovů, takže bych jí charakterizovala i jako naučný film pro všechny slepce, kteří si myslí, že se maso vyrábí v továrně a roste na stromech.. V „Okje“ je sice hodně západního, ale rozhodně nepostrádá ani východní šmrnc.. „Okja“ má sem tam hluché místo, scénáristickou dirku, mrtvý dialog a sem tam odfláknutý vizuální efekt, takže na plný počet * to za mě není.. Pobavilo obsazení takových stár jako např. Jake Gyllenhaal a Tilda Swinton.. Vidět by měli všichni diváci, kteří mají rádi „jiné“ filmy ;-) ()
Nečudujem sa, že Bong našiel útočisko u Netflixu. Je to dostatočne roztomilo-šialeno-zábavno prepálené a vďaka tým charakterom to svižne skáče zo situácie do situácie a popritom každá jedna postava rozpráva samostatný príbeh točiaci sa okolo dôležitej hlavnej myšlienky, pri ktorej sa nebojí skĺznuť k temnote. A najmä, tí skveli herci to priblížila aj západnym divákom, čo je fajn. Pre milovníkov zvierat (pre tých skutočných, nie pre Johnnyho) ideálny film. ()
Joon-ho Bong stejně jako v jeho minulém počinu Snowpiercer nachází šikovnou cestu jak okomentovat dění v naší společnosti. Okja se ale na rozdíl od Snowpiercera vydává cestou trochu jinou, lehce afektovanou a více emoční. V jádru je to především klasický buddy pet film o malé holce, která má svoje zvíře, v tomhle případě přerostlé hroch-prase (trochu nepovedené CGI zvíře, které ze začátku bije do očí než si na to člověk zvykne), na začátku filmu se vyskytne nějaký problém, který svede tuto dvojici na dobrodružnou cestu a film pak celou dobu směřuje k emočně vyšponovanému finále. Nebyl by to ale Joon-ho Bong, aby do toho nepřimíchal pár originálních ingrediencí a tuhle klasickou formu trochu nezpestřil. Vytváří hlavního záporáka v podobě korporátní společnosti v čele s Tildou Swinton, která podobně jako Jake Gyllenhaal nevím co to vlastně dělají, ale klobou dolů, že svolili k tomu udělat ze sebe takové karikatury. Dále je tu odbojová skupina, bojující za práva zvířat, která chce pomoci malé Mije v honu za záchranou Okji. Film se tak dá rozdělit na několik částí, přitom každá z nich má jinou náladu a tón. Tempo i prostředí filmu se často mění a když se nad tím člověk zamyslí Okja a Snowpiercer toho mají mnohem víc společného než by se mohlo na první pohled zdát. Oba filmy putují z bodu A do bodu B, přitom šikovně využívají kulis a prostředí v kterém se ta daná část zrovna odehrává, aby dovolili posun filmu do další části. Joon-ho Bong znovu ukazuje jak dobrý je vypravěč, jen se teď vydal do trochu otevřenějšího prostředí a všechny ty cesty, kterými se mohl vydat ho trochu přehltili. Po až meditačním úvodu se film otevře a trochu se ztrácí v tom, jak chce dospět k finále. Prostředek filmu pak působí bohužel trochu zmateně a ono zmíněné emoční finále, které je opravdu velmi povedené nemá až takovou sílu jako by mělo pokud by se film držel v trochu komornější rovině. 62% ()
Pravidelní návštěvníci vepřových hodů se, zdá se, začali bát, že v supermarketech už nenajdou svoje oblíbené piliny ochucené vepřovou kůží v libovolných cenových relacích. Protože jako tento film může označit jako vegetariánskou agitku snad jen ten, co ho neviděl. Nevyskytuje se zde jediný vegetarián, i Mija nemá problém s rybami. Podstata tohoto filmu je totiž mnohem hlubší. Lidstvo vypouští do vzduchu a vody kilometry krychlové jedů, geneticky modifikuje ostatní organizmy a většině lidí je úplně jedno, že se k sobě a ke okolním prostředí chováme jako prasata. Jen proto, aby elita zůstavala elitou a dále sbírala nezasloužené zisky a dav byl spokojený s tím, jak se mu skvělě žije (především co se euroatlantické civilizace týče). Vždyť tento film je, byť možná dovedenou do extrému, úkazkou, o čem dnešní svět je. Nikdo si neuvědomuje, že hrátky s genofondem můžou dovést lidstvo ke katastrofě, stejně tak jako chování lidstva ke okolnímu prostředí a životu i k sobě samotným. Vždyť co dnes znamená člověk? Spotřební jednotku a lidský zdroj. Obojí přináší zisky. Až se lidé stanou Lidmi, u kterých bude hrát hlavní roli svědomí, bude na světě krásně. A chci se toho dožít. Tento Bongův výtvor přináší podobná témata jako Mijazaki. A závěr filmu, kdy SPOILER Mija vede Okju z masokombinátu a obří prasata za plotem je pozorují mi hodně připomněla závěr právě MIjazakiho Naušiky. Je to možná naivní snímeček. Ale je lidský, na rozdíl od Ledové archy i srozumitelný a stejně jako Mutant i dost protiamerický. Herecké výkony jsou dobré, a to jak na straně zla tak na straně dobra, jen dost dobře nechápu účast Jakea Gyllenhala. Přišel mi tam nějak nadbytečný. 90% ()
Okja, aneb když je film stejně podivný, jako jeho název. Samotný nápad a vizuální zpracování jsou na špici, ovšem se zbytkem snímku je to již složitější. Příběh dokáže být nádherný a dojemný, občas i vtipný, bohužel ale tyto pózy střídá s nepříliš úspěšným pokusem o napětí a hlavně obsahuje neúměrnou spoustu divných a příliš šílených scén, které působí jako z jiného filmu a celek výrazně shazují. Tato tónová nevyrovnanost je matoucí a ačkoliv u některých filmů může působit jako osvěžení, zde je to naopak velmi rušivé a pouze se tím potvrzuje tvůrčí zmatenost a nerozhodnost v pojetí zvoleného děje, který není rozvíjen dostatečně zajímavě a tak film zůstal daleko za naplněním svého potenciálu. S hodnocením ale přesto níže jít nemohu, neboť když už zrovna film funguje, je radost na něj pohledět. Jen škoda, že takový nebyl častěji. ()
Myslim ze tento film nedocenialen divaci bez toho nejakeho vacsieho srdca a celkovej empatie. Je to klasicka rozpravka, nevidim v tom ziadnu "agitku" :) ,ibakeby to nemal clovek v hlave zrovnane. Natocene je to nadpriemerne s korejskym duchom, vizualizacia rovnako ma nieco spolocne s autentictiou, kebyze sa na cgi nesustredovalo privelmi. A nevidel som v tom ziadne nutenie, nanutenie, prinutenie. Pribeh priatelstva, odvahy a lasky, kombinovany s hmlistym obrazom sucasnej situacie darmozracskych "korporacii" a konzumnej spolocnosti, co nekracaju po svojich a vidia vege -society ako pohorsujucu , nebezpecnu society, ktorej vlastne zalezi na kazdom zivom dychajucom tvorovi. Na zaver, empatickeho cloveka, scena z bitunku premeni na dym. Nezalezi ci sa to deje alebo nie, to su len reci "hrdinov". A.L.F rulezz!! ()
Skvelé herecké obsadenie, všetky vedľajšie postavičky šlapú ako majú, má to šťavu, v nečakaných momentoch aj vtip a neotrelú réžiu (hoci na istých miestach kopíruje Iñárritua). Paul Dano si vyberá dobré projekty. ()
Hrocho-slono-hafan a jeho cesta od domácí mazlíka k položce masokombinátu...Vegan fetiš a šílený Pampalini... ()
Tak tohle bylo....jiný. Ale taky hodně zajímavý a dobrý. Všichni vegani, vegetariáni a lidi za práva zvířat tohle budou mít jako svůj kultovní film. Ale doporučuji všem aby se na ten film podivali. Za prví si Okju zamilujete, za druhý téma je aktuální a vtáhne Vás děj. A za třetí je tam chvilkama Gyllenhaal a zase hraje šíleně dobře. Na tenhle film si asi každý musí udělat názor sám ale má co říct i po hereckých nebo po stránkách efektů je to dobrý film. 80% ()
Bohužel hrozná blbina. Chvílemi člověk neví, jestli si to dělá srandu samo ze sebe nebo co vlastně, chvíli to zase brnká na smutnou notu. Mijin dědeček vypadá jako bezďák, kterýho našli na nádraží (a stejně tak chlastá) a ne jako nejlepší "local farmer". Celé je to takové nesourodé a charaktery postav se mění častěji, než ponožky jejich protagonistů. ()
Blbost.... nedokoukal jsem a tudíž nebudu hodnotit, ale bylo by to tak na slabé 2*. Určité řemeslné kvality to mělo. ()
Skvele natocene, jak je u Bonga zvykem se na to kouka jedna basen. Ale story me fakt nebavilo. Naznaky parodie eko aktivistu byly super fajn (omdlevajici mladik ftw.), ale ten zbytek vege-agitkovsky me naprosto minul. Tohle neni film pro me. ()
Dokonalá parazitovská poslední půlhodina mě naprosto odzbrojila, přidejte si naprosto famózní Swinton a Gyllenhaala a výpravu první části filmu a vypadne vám naprosto neprávem opomíjená netflixovská paráda, která snad časem (nejlíp teď po úspěchu již zmíněného Parazita) dostane trochu zasloužené pozornosti. ()
If it's cheap they eat it. Ještě než Džun-ho Pong prorazil mezinárodně Parazitem, natočil film potvrzující na západě jen šeptanou pravdu, že mladé dívky a prasata jsou nerozlučná dvojka. Zápletka o srdnatém pokusu horalské dívenky Miji osvobodit obřího čuníka ze spárů britského Agrofertu jakoby vypadla ze šuplíku anime scénáristy. Vídat v rolích jakoby-kreslounů asijské herce jsem zvyklý. Pozorovat Tildu Swinton, Jakea Gyllenhalla či Paula Dano fungovat v rozsahu intenzity projevu animáků je zážitek. Jak se film chýlí k závěru, řáchandy a honičky agrofertčíků s aktivisty ustupují efektivní veganské agitce. I zarputilejší masožravec může při scénách v okolí masokombinátu, jimž nelze vyčítat vyhrocenost, pociťovat vkrádání předsevzetí omezit konzumaci jitrniček na frekvenci: příležitostně. We can only sell dead ones. ()
Ja se bavil hodne, jediny, co me mrzi, ze kdyz uz agitka, tak to prehravani spousty postav bylo zbytecne. Vzhledem k tomu, ze to same bylo i ve snowpiercer, tusim, ze to ma na svedomi spis reziser. Ostatne oba filmy jsou tak trochu agitka a mozna mu to prisel jako dobry zpusob to odlehcit. Kazdopadne, povedene. hodne. ()
Reklama