Rod Draka - Série 1 (2022) (série)
Režie:
Clare KilnerScénář:
Sara HessKamera:
Alejandro MartínezHudba:
Ramin DjawadiHrají:
Olivia Cooke, Eve Best, Rhys Ifans, Tom Glynn-Carney, Ewan Mitchell, Sonoja Mizuno, Fabien Frankel, Jefferson Hall, Graham McTavish, Matthew Needham, Bill Paterson, Alexis Raben, Nina Barker-Francis (více)VOD (2)
Obsahy(1)
Alicent pověří Cola a Aemonda úkolem vypátrat Aegona a Otto svolá všechny významné rody ze Západozemí, aby mu stvrdily věrnost. (HBO Max)
Videa (1)
Recenze (79)
OBSAHUJE SPOILERY! Aha, takže se tři čtvrtě dílu hledá ztracenej Aegon po městě, a když se konečně najde a je korunovanej, tak Rhaenys jenom tak zabije desítky nevinných lidí a rozboří Baelorovo septum? To by byla opravdu super královna - masová vražedkyně, ještě, že se jí nikdy nestala... Nechápu, za co dáváte čtyři nebo pět hvězdiček. Za to, že se v tomto díle skoro nic nestalo, a to, co se stalo, nedávalo smysl? 2*. ()
Líbila se mi ta reálnost, kdy lidé v zoufalých časech dělají zoufalé věci. Vzdát se moci zkrátka v určitý moment již nejde, a tak člověk udělá cokoliv, aby svou pozici upevnil. Začínám si oblibovat Aemonda. Jako spratek byl příšerný, ale teď je snad z té rodiny nejrozumnější. Jsem zvědavý na finále. ()
Tanec draků definitivně začíná. A rozehrává ho režisérka Claire Kilner, která již stojí za režií čtvrté a páté epizody. Semifinále 1. série reaguje na následky z minula, kdy relativně poklidný a prosperující období v Západozemí končí a rázem se jen potvrzují zvěsti o tom, že Rod Draka může být zničen jedině zevnitř. Problémem ve finále nebude pouze rozdělení stran na Zelenou a Černou, ale také fakt, že Zeleným očividně prozatím chybí jednotná vize a cíl. Jestli 9. epizoda Rodu Draka něco od počátku potvrzuje, je to skladatelský um Ramina Djawadiho. Jak bylo snadné se po osmi sériích Hry o trůny obávat vyčerpání a faktu, že již Djawadi nemá světu Západozemí cokoliv nabídnout, každou epizodou Djawadi těmto pochybnostem jasně nastavuje prostředníček. Úvodní scénou s tragickým nádechem počínaje, epickou scénou v závěru konče, kdyby přesně tyto momenty nefungovali tolik bez samotného soundtracku Djawadiho. Zpočátku byli jasné obavy, že bude seriál Rod Draka krapet nadržovat straně Černým (Rhaenyra/Daemon) a Zelení (Alicent/Otto/Aegon/Aemond) budou pojatí jako čisté zlo. Tak lehké to ovšem očividně nebude. Devátá epizoda se totiž primárně soustředí právě na stranu Zelených a i když je pořád snadné většinu Zelených nenávidět, tak jednoduché to není. Olivia Cooke svým výkonem táhne celou epizodu, kdy je její Alicent rozpolcena mezi plněním údajného posledního přání a přitom přetrvávající láskou ke své dávné přítelkyni, kterou by na rozdíl od jiných vrchních představitelů Zelených nerada nechala zemřít. Stejně tak Aegon v podání Toma Glynn-Carneyho má o potencionálním následnictví trůnu pochybnosti, nejzajímavější je to přitom u druhého králova syna Aemonda v podání Ewana Mitchella. Ten prozatím trpí klasickým syndromem druhého syna, kdy se celý život neustále snaží nežít ve stínu svého bratra, přesto jeho primární problém zůstává fakt, že se narodil druhý. Schyluje se tak sice k Občanské válce, škrábance ovšem budou očividně vyvolávat i rány z vlastních řad. Radost nadále dělají působivé dialogové konfrontace, které fungují především díky nadále bravurním hereckým výkonům, kdy je už nyní snadné věřit, že Rod Draka po vzoru svého předchůdce posbírá mnoho nominací na cenách Emmy. Pozadím spíše upozaďovaná Rhaenys Targaryen v podání Evy Best konečně dostává solidní prostor, Graham McTavish poté jako sir Harrold Westerling konečně prozatím alespoň v jedné scéně nepůsobí jako křoví navíc a i díky své jedné výrazné scéně může dokázat, že v něm též cosi jako herecký talent proudí. Nyní je jen snadné doufat, že se Westerling konečně do budoucna dočká krapet většího prostoru a McTavish si tak vynahradí dosavadní upozaďování. I když by poté sice primárním cílem měla být snaha o ideální budoucnost světa Západozemí, politický rozkol vede k mnoha příležitostem v oblasti snahy o růst na potravním řetězci. Díky tomu je vlastně těžké komukoliv věřit, do budoucna v rámci Tance draků nejspíš velkým faktorem bude paranoia a fakt, že skutečně nejspíš bude těžké kdekomu věřit a časem bude docházet k posouvání figurek na šachovnici. Ať už dá šach mat ve finále kdokoliv, jen samotný vývoj politické situace a hodností bude sám o sobě zajímavý. Samotná závěrečná část epizody by poté v režii Claire Kilner působila zdárně epicky i bez přídavku v podobě krapet promrhané šance, kdy to ovšem celé dává smysl v rámci toho, že primárním cílem není snaha získat Želený trůn, ale získat Železný trůn bez vizitky krutého násilí a tyranie. Nyní nejde jen o to, kdo bude sedět na Železném trůnu, ale jak se ten dotyčný k obývání Železného trůnu dostane. I to bude jeden z důležitých faktorů budoucích událostí a je jasné, že to nejzajímavější teprve startuje.... () (méně) (více)
To jsou mi věci; pokud se nepletu, byla devátá epizoda zatím jedinou, u které jsem se ani chvíli nenudil. Dokonce i ty politické šachy mě tentokrát zaujaly. Potud tedy dobře, ale pak se tu začaly tradičně kupit nesmysly a podivnosti, přičemž byla pomyslnou třešničkou na dortu z mého pohledu zbytečná (protože nesmyslná) scéna s paní Červovou, kterou jsem fakt příliš nepobral, pokud tedy nebyla jen povinnou úlitbou feministickému hnutí. Zároveň mě překvapil (no, takové překvapení to zas nebylo) nedostatek invence u tvůrců, kteří mají jistě v plánu ždímat z celého projektu finance ještě po několik sezón. Kolik různobarevných červů nás asi ještě čeká? Bude hnědý, rudý, žlutý a černý červ tabu? To je tak vzrušující, čekat na odpovědi na tak zásadní otázky, úplně se z toho chvěji. / Poučení: Člověk má vždycky na vybranou. Jen v tom bývá až příliš často nějaký háček. ()
Viserys je mŕtvy a Aegon je nezvestný. Epizóda len s postavami, ktoré minulú epizódu ostali v King’s Landing, nebaví tak, ako by bavila s komplet Targaryenovcami. Foot fetish neohromí. Záver som nepochopil, málo stačilo na vyriešenie celej situácie, no tvorcovia sa rozhodli vykresliť postavu asi ako niekoho, kto vojnu prenechá iným. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (2)
- Lyman Beesbury (Bill Paterson) říká: „Je mi šest a sedmdesát let“. To z něj dělá vzácný příklad postavy, která je v seriálu mladší, než ve zdrojovém materiálu. V knihách Beesburymu bylo 80 let, když zemřel. (mikki089)
- Podle George R. R. Martina je Aegon (Tom Glynn-Carney), který si uzurpoval Železný trůn od Rhaenyry (Emma D'Arcy), založen na následnické krizi po smrti anglického krále Jindřicha I. v roce 1135, který svou dceru a jediné žijící legitimní dítě, Matildu, jmenoval jako dědice Anglie a tím i první vládnoucí královnou. Trůn si uzurpoval Matyldin bratranec Štěpán z Blois, který přijel do Londýna a byl korunován, zatímco Matilda byla pryč. Štěpánovo tvrzení bylo podpořeno zprávami, že král na smrtelné posteli změnil názor a jmenoval ho dědicem. (mikki089)
Reklama