Režie:
Jan SchmidtScénář:
Milan LežákKamera:
Jiří Krejčík ml.Hudba:
Jiří ŠustHrají:
Jan Morávek, Martin Morávek, Jana Špaňůrová, Oldřich Navrátil, Alena Kreuzmannová, Karolína Soukupová, Jana Švandová, Bohumil Vávra, Marek Vašut (více)Obsahy(1)
Z pamětí pražského uličníka aneb co v dějepise nebylo. Píší se padesátá léta a v Praze na Letné vyrůstá obří Stalinův pomník. Desetiletý Honzík Domnosil se stěhuje z maloměsta do Prahy ke své mamince. Je to pěkný rošťák, už během prvních několika dní stačí rozbít bidet v novém bytě, pokousat ředitele školy a zničit žákovskou knížku. Ovšem doba se na jeho dětské duši značně podepíše. Rozvedená maminka upřímně věří v dobro komunismu, na rozdíl od jejího skeptického přítele, „reakcionáře“ Františka. Honzíkovi nejlepší kamarádi navíc navštěvují hodiny náboženství, otce jednoho z nich komunisté nedávno popravili. Zmatený chlapec, střídavě ovlivňovaný katechismem a učením velikánů světového proletariátu, se snaží svá uličnictví zachraňovat modlením, ale marně. Snad to bude tím, že jednou prosí Boha, podruhé zase V. I. Lenina... (TV JOJ)
(více)Recenze (141)
No úplně suprové retro - dítě popisuje nejblbější dobu naší země, 50. léta. Nejhezčí roli si tu střihl pan Suchařípa v úloze ředitele školy pokousaný od žáka a pak Olda Navrátil, prakticky můj soused z Třebíče, který tu hraje charakterního antikomunistu, majícího ze svého názoru dost velké potíže. "Říkám, američani jsou tu za měsíc a pak vás komunisty pěkně pověsíme." Film je černobílý a mám pocit, že mu dodatečně dodělali zrno na počítači, což mu jedině svědčí. Tohle by mělo mít řádnou reklamu a ne Bathory a Svatba na bitevním poli. Moc pěkná, byť smutná a bohužel realistická podívaná. ()
50. léta očima dítěte. Další ze skvělých filmů těsně po sametové revoluci, u nějž je škoda, že dost zapadl. Nemyslím si přitom, že jde o dětský film, ve smyslu filmu pro děti, spíše o film o dětech na pozadí šílené doby v komunistickém Československu. Tu zde dokumentují nejen vybrané archivní záběry z československého filmového týdeníku, ale jsme s ní konfrontováni v každodenní realitě, kterou Honzík se svou maminkou, sestřičkou a svými kamarády prožívají. Pro mě osobně jedny z nejzajímavějších byly scény spojené s procesem s Rudolfem Slánským (např. přelepování či vytrhávání stránek z učebnic). Ten přitom Honzíkovu rodinu zasáhl i dost osobně. Trošku škoda, že nebylo podáno bližší vysvětlení, jak se z toho Honzíkova maminka nakonec dostala. Samotná zmínka o příslušníkovi StB vyvolává spíše otazníky a nenaplněnou zvědavost. Ale chápu, že pokud má být příběh skutečně vyprávěn očima dítěte, víc se prostě asi ani člověk dozvědět nemůže. ()
za černobílou bod navíc,moc hezký film,i když avizovaný jako drama,úsměvných míst bylo dost.....dva recitující svazáci asi vedou,ale ta husí kůže,když si člověk představí,že to v té době takhle vypadalo ve skutečnosti,huuu...to pak úsměv na rtech tuhne ()
Výborný Československý film o jehož existenci jsem ještě dnes odpoledne (je večer):-) neměl ani tušení. Reálný pohled na padesátá léta minulého století bez zbytečných patosů. A k tomu všemu překvapivě velmi dobré dětské herecké výkony. ()
Pozapomenutý klenot 90. let. Na hektickou dobu 50. let, na všechen ten idealismus, ideologie, náboženství, vykonstruované politické procesy a celkově na děsivě temné období našich dějin je zde nahlíženo skrze malého chlapce a jeho dětský pohled na svět. Trochu zvláštní kombinace, ale ono to funguje. Tíživá atmosféra je prokládána zábavnými zážitky hlavního hrdiny. Již dlouho jsem se takto nedojal a zároveň nezasmál... ()
Chudák ta maminka hlavního hrdiny (když to byl malý kluk, asi bych spíš měl psát "malého hrdinky", i když, malý hrdina, není to oxymoron?), šla si sednout za obhajobu někoho takového, jako byl Slánský. Jediná dobrá věc, kterou Gottwald kdy udělal, byla poprava Slánského, neboť ten si ji zasloužil, sice né za to, za co byl odsouzen, ale za ty prasárny předtím. Jaký to smutný paradox, že v celé naší historii bylo za své zločiny důkladně potrestáno jen několik málo komunistů, a to navíc ještě "omylem" od druhých komunistů... ()
Další ze zapomenutých syrových dramat natočených chvíli po Sametové revoluci, tentokrát o to smutnější že se týká života dítěte. Vracenky jsou ještě méně dětským filmem než blízká příbuzná Obecná škola, odehrávající se o pár let dříve, na druhé straně Únorového převratu. Svěrákův film se těžkým tématům nevyhýbal, ale děj se kolem nich netočil. Ve Vracenkách je proměna doby a postupné utahování šroubů útřední motiv. Politické procesy, nastupující cenzura a ostrakizace nepohodlných jsou mrazivé, i když je vidíme filtrované notně zjemněným pohledem dítěte. Zvláštní poetika okořeněná citlivým humorem dává ještě více vyniknout nelidskosti tehdejšího režimu. ()
Jak nepříjemně hmatatelné. Jak naivně roztomilé. Jak smutné... ()
Výchova kluků v Čechách v padesátých letech dvacátého století. A na pozadí běží historie - v té době to znamenalo především boj o mír, boj s třídním nepřítelem, boj se zrádci ve vlastních řadách, tedy permanentní boj, strach a nejistotu dospělých kdo další bude popraven. Kluci mají ale jiné problémy a ideologie se jim krásně motají dohromady. Kdo je nejvyšší autorita, ke které se modlit? Lenin, Ježíš, Stalin? Natočeno velice přesvědčivě, s lidským nadhledem a s reáliemi jak je známe z dobových filmů. 80%. ()
Detský film, ktorý nie je celkom pre deti, hoci išiel na detskom programe. Touto formou sa aspoň staršie deti môžu niečo dozvedieť o stalinizme. My sme sa v škole ani pred novembrom ani po novembri nič o stalinizme nedozvedeli, buď sa to nesmelo alebo potom nebol záujem informovať. Takže mi film prišiel celkom vhod s množstvom dokumentárnych pasáží, ktoré hraný príbeh ozvláštňovali. –––– Ještě dlouho jsme strejdu Františka podezírali, že je skrytým násilníkem, kterému maminka z nějakého důvodu nedokáže vzdorovat. ()
Citlivou dobovou kroniku doporučuji nejen celým rodinám pro pochopení a nezapomenutí, ale také učitelům D, ON, ČJ apod. do vyučovacích hodin!!! ()
Pravdivý pohled na život v 50.letech, širšímu zájmu veřejnosti o tento film jen uškodilo, že šel do kin v letech, kdy se všichni soustředili na nový život po komunismu. ()
Mimoriadne pôsobivý príbeh 10 ročného chlapca, ktorý vyrastá v ťažkom období stalinizmu 50. rokov. V dobe zmanipulovaných politických procesov, teroru a strachu. Filmu prospieva čiernobiely obraz a silný zážitok z filmu podtrhujú aj civilné herecké výkony jednotlivých hercov. Hlavne Oldřich Navrátil tu priamo exceluje. Neprávom zabudnutý filmový klenot. ()
Malo znamy film. Potesilo me, ze jsem narazil zase na neco, co jsem jeste nevidel. ()
25. 03. 2009 (96.); v 50. letech 20. století jako dospělí bych žít nechtěl ()
Jeden z najlepších porevolučných filmov. Film ma rozosmial , ale aj zarmútil, lebo ľudia sú nepoučiteľný. Moc sa mi páčil Oldřich Navrátil.... 80%. ()
Ten chlapec měl v těch voice overech moc knižní mluvu a na můj vkus přestal moc brzy zlobit. Pocitově to pro mě taky bylo šíleně dlouhý, nemělo to spád. Co se mi líbilo moc, to byla iluze padesátek. Když jsem potom zjistil, že je to film z roku 1990, tak mi spadla brada. Výborní byli bráškové v hlavní roli a čekal bych, že si toho později střihla mnohem víc jejich maminka. ()
Pomalá nuda… ()
Mám tento snímek tak nějak spojený s Kouřem a Pějme píseň dohola - také neprávem opomíjené filmy rodící se v době listopadové revoluce. Nedokážu si odpustit poznámku, že je to tak trochu nefér když nás veřejnoprávní i komerční TV zásobuje dvaceti dokola se opakujícími "hity" a na některé (ještě lepší) se zapomene už v době vzniku. Ale k Vracenkám. Tvůrci si mohli velice vylámat zuby. Období naší historie, které se nedá jen tak přežvýkat je ale vyprávěno vtipně a velmi citlivě... Herci jsou do jednoho skvostní. Atmosféra v čele s výbornou kamerou vás zavede i do vašeho dětství ať už jste ho prožili v jakékoliv době. Skvělý film - a já doufám, že si ho najde daleko víc diváků než dosud. ()
Je velmi zvláštní, že film působí mnohem mnohem starší. To není obvyklý způsob natáčení filmů. Až podle určitých herců zjistíte, že je to opravdu z roku 1990. Nejdřív jsem z toho byla rozpačitá, ale humor mě dostal, jemný, nenápadný ale dokonale ironický, který vás fakt rozesměje. Herecké výkony sice nejsou tak úžasné, ale to plně nahrazuje děj. Taky se mi moc líbilo, vidět svět z hlediska "normálně" zlobivého kluka, který ale rodičům připadá na polepšovnu. Zlobit se přece musí, jinak by ten život byla hrozná nuda!:) ()
Reklama