Režie:
Martin ScorseseKamera:
Freddie FrancisHrají:
Robert De Niro, Nick Nolte, Jessica Lange, Juliette Lewis, Joe Don Baker, Robert Mitchum, Gregory Peck, Martin Balsam, Illeana Douglas, Fred Dalton Thompson (více)VOD (4)
Obsahy(1)
Max Cady opouští vězení, kam byl před čtrnácti lety odsouzen za znásilnění. Je odhodlán pomstít se svému tehdejšímu obhájci Samu Bowdenovi, který ve snaze potrestat zločin, zatajil soudu důležitý důkaz svědčící v Maxův prospěch. Jeho plán je nelítostný a promyšlený. Nejprve Samovi, jeho ženě Leigh a patnáctileté dceři Danielle znepříjemní návštěvu kina, potom za ně zaplatí v cukrárně a teprve na druhý den Sama osloví a připomene mu minulost. S každým dalším Maxovým objevením atmosféra nejistoty stále více přerůstá v napětí a strach. Sam sice nechá Maxe zatknout, protože jim otrávil psa, policejní komisař však nemá důvod držet muže ve vazbě a propustí jej. A Max pokračuje v naplánované pomstě, zraní Samovu milenku Lori a začne svádět Danielle. Samem najaté násilníky zmlátí a pak si zaplatí nejlepšího právníka ve městě a obžaluje Sama za ublížení na zdraví. Jeho útoky se stupňují. Když vnikne do Samova domu, kde zabije služebnou a soukromého detektiva Kerseka, kterého si Sam najal, uprchne rodina z města a na své obytné lodi se vydá na Cape Fear. Max je však pronásleduje i sem, odhodlán znásilnit Samovi ženu i dceru a jeho samotného zabít. (Nova Cinema)
(více)Recenze (624)
Mys hrôzy ponúka v prvom rade dobrý a napínavý príbeh, kde atmosféra a napätie pod režisérskym dohľadom Martina Scorseseho hrajú prvé husle. Nick Nolte nepatrí medzi hercov, ktorých môžem a zo začiatku mi ani nebol úplne sympaticky, ale čím viac sa blížime k finále, tým je to strhujúcejšia jazda a vlastne tomu brilatému právnikovi som aj začal fandiť. Každopádne hviezda filmu (ako pri Scorseseho filmoch býva zvykom) je tu šialený psychopat v podaní famózneho Roberta De Nira. Bavil ma príbeh a aj dianie okolo toho, no nemôžem sa zbaviť pocitu, že mi to prišlo natočené trošku priemerne. Kamera bola fajn, no aby som to zostručnil, tak je to film natočený v roku 91, no keby som to nevedel, povedal by som, že je to rok 81. Pôsobilo to na mňa dosť staro. Tak či tak, slušný triler. 75% - 4* ()
Ťažko súdiť, čo je horšie, či Scorseseho samoúčelná noirovsky fetišistická réžia, klasický iks krát videný DeNiro (začínam mať pocit, že je to najpreceňovanejší herec minimálne súčasnosti) alebo ten otrasný schematický scenár. Ak by som si mal vybrať jedno, s odretými ušami by vyhral scenár. Ten je kolosálne predvídateľný a hlúpy. Nolte pre DeNira nikdy nemohol byť dobrým protivníkom, od prvých minút je totiž jasné, že je jeho postava debilko a chabý súper. Všetko plynie podľa vopred nadizajnovanej línie, s tým že mu DeNiro musí urobiť to najhoršie peklo zo života, aby bol po priblblom twiste na konci zneškodnený. Toto je kult? TOTO? ()
Mrazivý thriller s hviezdnym obsadením, ktorému kraľuje démonický Robert De Niro v roli desivého Maxa Cadyho, predvádzajúci v priebehu filmu takmer všetky svoje herecké polohy. Výnimočný film, aký sa vidí len raz za čas, a na Scorseseho pomerne nezvyčajná voľba, i keď v jeho režijnej kariére vôbec nie ojedinelá. Na tento atmosférický zážitok dlho nezabudnem. 90% ()
Oproti původní verzi je zde větší důraz na postavy, které se stávají zajímavější a postrádají mile přímočaré motivace originálu. I přes to byl však minimalistický první film napínavější a tísnivější (nehledě na to, že neměl tak otravně natahovaný konec). ()
De Niro je skvělý, Nick Nolte a ostatní výteční. Kromě přenatahovaného závěru směřujícího k jasné pointě, mi však vadilo, že advokát Bowden je na to, že je advokát, až příliš nedovtipný. Už tu dávnou vědomou chybu v obhajobě by profesionál (kterým údajně je) nikdy neudělal. A jestli ji udělal kvůli svému nikoliv profesionálnímu svědomí, byl to projev neskutečné hlouposti a lehkomyslnosti; mohl se obhajoby bez ztráty kytičky vzdát - a musel o takové možnosti vědět. Podobně neinteligetně se pak zachoval ve filmu ještě několikrát (například ono patlání se v krvi zavražděného detektiva), ale už se mi to nechce rozepisovat. Na sdělení pocitu jsem toho napsal až moc. ()
Robert De Niro je ako Max Cady fantastický a z ústrednej skladby srší priam démonické zlo. Hra na mačku a myš ma bavila až do finále, ktoré rokmi trochu zostarlo. ()
Nebýt pár nepřehlédnutelných nelogičností, mlaskal bych si blahem. I tak se jedná o hodně napínavý thriller se skvělými De Nirem a Noltem v hlavních rolích, kdy první jmenovaný jako propuštěný trestanec roztáčí pomalá kola nemilosrdné, fanatické pomsty druhému jmenovanému, svému bývalému advokátovi. Škoda finální fáze, kde se dle mého názoru šlo moc na silu do zbytečné akce. 80% ()
Děsivý thriller, jenž v sobě citelně přenáší odkaz na Alfreda Hitchcocka, postupně přitvrzuje a nabízí famózní gradaci. Ta je vytvořena nejen agresivní kamerou, údernou hudbou, ale i vynikajícími hereckými výkony, obzvláště pak v podání dcery Bowdenových. Drsňácký Robert DeNiro a jeho neuvěřitelně chladné a účelné dialogy dokážou přenést své emoce i na diváka, a to velice efektivně. Co se ale moc nepovedlo, je opravdu přehnané zakončení tohoto napínavého příběhu. [80%] ()
Tak tomu poviem mrazivý thriller ako remeň. De Niro pekne pomaličky so stupňujúcou sa rafinovanosťou a intenzitou terorizuje rodinu právnika, ktorý si kedysi pri jeho obhajobe odflákol svoju povinnosť ako advokát. Priznám sa, čakal som trocha iný záver ale aj tak som spokojný. Napínavé až do konca. Určite odporúčam. 85/100 ()
opáčko po 16 letech - přeci jen to stárne a des bych si raději dal toh oJockera s Pheanixem, který DeNira vykrádá podobně jako Krále komedie. ()
Brilantní thriller, který stojí za vidění už jen pro fenomenální herecký výkon, který zde předvádí můj oblíbenec Robert De Niro. V roli vyděděnce osudu, který se ve vězení vzdělal z negramotného prosťáčka do inteligentního samouka, který v autě poslouchá operu a sype z rukávu citáty z bible na počkání, dává De Niro vzpomenout na legendární filmové postavy, jako je Hannibal Lecter z filmu "Mčení jehňátek" z r. 19991, John Doe z filmu "Sedm" z r. 1997 či Jules Winnfield z "Pulp fiction" z r. 1994. A zapomenout nelze ani na literární postavu Edmonda Dantese z pera Alexandra Dumase (Hrabě Monte Cristo), který se ve vězení rovněž vzdělával, aby z něj po letech unikl a pomstil se prokurátorovi Villefortovi, který měl podíl na jeho nespravedlivém uvěznění (samozřejmě pro potřeby tohoto srovnání zjednodušuji, znalci Monte Crista a Mysu hrůzy nechť prominou). Přišla-li mi většina filmu jako profesionální podívaná za 4*, pak strhující závěr na lodi nutně zvedá mé hodnocení na maximum - něco takového se prostě jen tak nevidí. "Mys hrůzy" osobně řadím k filmům, jako je třeba "Chladnokrevně" z r. 1967, "Hodiny zoufalství" z r. 1955, "Funny Games USA" z r. 2007, ad. - pokaždé zde máme zazobanou spokojenou rodinku, které zdánlivě ke štěstí nic nechybí. Stačí však, aby se na scénu dostavil představitel (případně více představitelů) spodiny společnosti, psychopatický vyšinutý pošuk, a zdánlivá idylka se hroutí jak domeček z karet. Lidské charaktery se ve vypjatých situacích hroutí a na povrch vyplouvá to, co by normálně zůstalo někde skryto v rodinném nevědomí. Všechny tyto filmy jsou pro mě dokladem toho, jak je lidské štěstí křehké a vzácné, a jak může být zdánlivá materiální bezstarostnost někdy vykoupena cenou nejvyšší, vlastním svědomím/životem, pokud máte smůlu a zlomyslný prst Prozřetelnosti ukáže na vás (šance asi tak 1:10000000). "Mys hrůzy" je ruská ruleta par excellence, kde není vítězů ani poražených - někdo přežije, jiný ne, ale poraženi jsou zde všichni. ()
Překombinované, s uměle natahovaným dějem, ale zato uspokojující všechny, kteří za umění považují kečup rozcákaný na zúčastněných i jejich okolí. Kečup více ocením na pice. A pokud bych se chtěla podívat na napínavý film z počátku devadesátých let, na kterém participovali Američané, mnohem raději si pustím Chyťte vraha. U Mysu hrůzy už se znovu nudit opravdu nechci. ()
(70%) MYS HRŮZY, v mých očích námětem docela ohraná záležitost, holt jsem se k tomuto filmu dostal až po letech, ale to 1 shlédnutí nelituji. Téma psychopatického stalkera je zde pojato docela jednoduše a zpočátku nezáživně, ale i tak nemohu tvrdit, že jsem se nudil. Film má pomalejší tempo, ale v pokročilé části snímku se víc rozběhne. Největším kladem je jednoznačně výborný herecký výkon „stalkera“ (nevím proč ho tak stále nazývám) Roberta De Nira. Jeho postavu jsem si užíval od první do poslední chvíle. Třeba postava Nicka Nolteho mě moc nebavila, stejně tak působila podivným dojmem jeho dcera, ale co už. Najde se tu pár zajímavých a krvavých scén, třeba ta scéna, kdy De Niro vykousne kus kůže z obličeje ženy, kterou pak několikrát udeří v posteli atd… Finále na lodi je docela napínavé, tam jsem se o kladné postavy docela už bál. I když v závěru tu jsou dvě těžké nelogické scény, ale nebudu až tak kritický. Filmová hudba působí spíš až hororově, ale je kvalitní. Takže MYS HRŮZY se pro mě určitě nestane srdcovkou, ale toho shlédnutí rozhodně nelituji. Možná se na to ještě někdy juknu v telce - alespoň vybrané pasáže s De Nirem. ()
Tohle je pořádně mrazivý a napínavý thriller. Od začátku až do konce vás chytí a nepustí. Režiséra Scorseseho moc nemusím, ale tady se vybičoval k super výkonu a spolu s vynikajícím hnusákem Robertem De Nirem a naprosto famózně hrajícím Nickem Noltem, který, světe div se, De Nira přehraje, i když ve scénáři to takhle zamýšleno nebylo. Dohromady je to hororový thriller, který ani po letech nezestárl a stále se dá na něj dívat. 90% ()
Nijak originální námět, ale Martymu se z něho především pomocí excelentního Roberta De Nira v roli " sympaťáka " Maxe Cadyho podařilo vyždímat maximum možného! Potěší i Nick Nolte jako bývalý Maxův obhájce Sam Bowden a v roli jeho manželky skvělá Jessica Lange. Jako pověstná třešínka na dortu je to potom BOŽSKÁ lolitka Juliette Lewis jako jejich dcera. Její rozhovor s De Nirem na " hodině dramatu " patří k vrcholům snímku. Obdivuhodným způsobem vygradovaný děj, popdpořen mistrnou kamerou, to vše opepřeno geniální hudební složkou. Silné 4*, tu 5- tou strhávám za ZÁVĚR. p.s. na stole mi leží originál s Robertem Mitchumem a Gregory Peckem, ale nevím nevím, zda-li k němu sáhnu po shlédnutí tohoto Martyho majstrštyku. Nedovedu si jednoduše představit lepší ztvárnění než je toto........ ()
Parádní koncert dvou velikánů Martina Scorsese a Roberta De Nira s hustou pomalu budovanou mrazivou atmosférou, která mě k obrazovce přikovala, výbornou hudbou, scénářem, dějem a kamerou, která si zkusila zaexperimentovat na konci v lodi při bouřce. Čemu já říkám skvěle odvedená práce? Tomu, když snímek ve mě něco zanechá, ten skvělý pocit po zhlédnutí a dokážu si ho zapamatovat na hodně dlouhou dobu. O tomto remaku od Scorsese to mohu s klidným srdcem říci. 80% ()
Tímto filmem se Scorsese naplno projevil jako velký obdivovatel Alfreda Hitchcocka. Zároveň potvrdil pozici sečtělého filmového historika s žánrologa, který své vědomosti promítá do vlastních děl…ať už jde o Letce, jehož formální stránku ovlivnil postupný historický vývoj Technicoloru, nebo právě Mys hrůzy, který navazuje na tradici „hitchocockovského“ thrilleru/suspence/hororu. Režijně a celkově formálně se jedná o velmi uvědomělé a soustředěné dílo, v němž Scorsese přetváří brakovou historku v precizní napínák. Celé to je barevné jako filmy z 50.-60.let, na nichž byly tehdy prezentovány možnosti Technicoloru, přičemž v některých scénách je ten památný pastelový nádech cítit velmi výrazně. V návaznosti na brakový původ příběhu Scorsese do Mysu hrůzy vložil několik odvážných vizuálních prvků, které odpoutávají dílo od reality a posouvají ho blíže k žánrovým předpokladům – např. dramaticky zarudlá mračna zrychleně proudící nad rodinným domem advokátovy rodiny, nebo blesk oznamující blížící se nebezpečí. Z hlediska kamery se jedná přímo o labužnickou záležitost – při komponování záběrů je plně využíváno širokoúhlého formátů, přičemž například ve scéně konverzace Nicka Nolteho a Jessicy Lange u zrcadla jsem si nemohl nevzpomenout na Hitchcockovo Na sever severozápadní linkou a málem jsem se rozplynul blahem. Scorsese dále užívá pohybu kamery v prostoru pro navození napětí a podezření, přičemž kamera je při snímání velmi informativní a zase je v tom silně cítit mistr Hitch. _____ Tématicky zase Mys Hrůzy navazuje na Scorseseho Taxikáře, neboť i zde je spouštěčem příběhu člověk vymykající se sociálním předpokladům, který užívá nepřiměřených prostředků v cestě za naplněním vlastní vize spravedlnosti. Obě postavy ztvárnil Robert De Niro, přičemž v Mysu hrůzy jakožto tetovaný kriminálník podává snad ještě působivější výkon než v případě legendárního Taxikáře. Jeho Max Cady je nejen agresivní hora svalů, zároveň ve vězení stihl přečíst spoustu knih od náboženství a práva až po filosofii, díky čemuž se z něho stal děsivý záporák, neboť nejen že ho nerozhodí ani parta chlápků s ocelovými tyčemi, ale on má takzvaně i pod čepicí, je sečtělý a vždy je před obětí své pomsty, kterou představuje rodina advokáta, krok napřed. Tenhle člověk klame tělem – jako potetovaná hora svalů budí dojem, že se jedná o dalšího psychicky nevyrovnaného násilníka, který užívá svalů místo hlavy, jaké to je ale překvapení, když se pomalu začne profilovat jako inteligentní člověk s promyšlenou taktikou a hlavně motivem, který není až tak nepochopitelný. De Nirovi zdatně sekunduje Nick Nolte, který je jakousi amorálnější verzí hrdinů Caryho Granta, Jessica Lange vypjaté dramatické situace zvládá s přehledem a vizuálně je stylizovaná do podoby Tippi Hedren nejen z Hitchcockových Ptáků, kteří taktéž zpracovávají brakové téma (monstr-film). Velkou pochvalu si ale zaslouží Juliette Lewis, která svou tápající teenageru zvládá s naprostou bravurou a i ve scéně, kde osamocená s De Nirem, hraje s touto hereckou legendou rovnocennou hru. ____ Na závěr ještě musím zmínit výtečný odkaz na Hitchcockovo Psycho (ano, mám tím namysli De Nira v šatech), s nímž Mys hrůzy přechází do nekompromisního a vyhroceného závěru, který ctí béčková pravidla o likvidaci záporáků, což nemusí každému sednout, podle mého to do celého konceptu dokonale zapadá. () (méně) (více)
Tak tenhle film mi dokázal, že i chlap v De Nirově věku může bejt sexy. Jak se líbal s J. Lewis, to je bomba! ()
V průběhu filmu jsem si uvědomil, že jsem ho už kdysi viděl, hlavně díky přešvihnutýmu závěru, za kterej dnes, trochu paradoxně, strhávám hvězdu. ()
Tak znova po letech a zase jsem nadšenej. Kdyby mi Cape Fear někdo prostě vyprávěl, asi bych si řek, že to je nejspíš celkem blbost. Ten příběh zní málem jako... jako béčkovej horor. Jenže. Příběh vůbec není to, o co v tomhle filmu jde. Aspoň mi to tak připadá. Jde o postavy, kterým věřím cokoli, jde o atmosféru, která z ničeho vyroste v něco fakt velkýho. Jde o to, že všechny scény, který byly z hlediska dramaturgie tak trochu na hraně a který se nemusely povést, se podle mýho názoru povedly (včetně závěru, ve kterým není ani vteřina navíc). A pak jsou tu scény, který z tohohle filmu dělaj nezapomenutelnej zážitek - Max a Dani v divadle... Max mluví s Dani a Leigh na lodi... Max cituje z bible Samovi schovanýmu za popelnicí... Tohle je thriller vystavěnej přesně podle mýho gusta. ()
Reklama