Režie:
Jiří Sequens st.Kamera:
Rudolf MiličHrají:
Radoslav Brzobohatý, Rudolf Jelínek, Ladislav Mrkvička, Luděk Munzar, Jiří Kodet, Josef Vinklář, Siegfried Loyda, Harry Studt, Wolf Goette, Gerhard Rachold (více)Obsahy(1)
Film Jiřího Sequense Atentát nás vrací doprostřed jednoho z nejtěžších období českého národa, do doby nacistické okupace. Napínavým způsobem vypráví o činu, který má významné místo v dějinách druhé světové války: o atentátu na nejvyššího představitele nacistické moci v českých zemích, zastupujícího říšského protektora SS Obergruppenführera Reinharda Heydricha. Podává široký obraz této události a pokouší se o postižení nejrůznějších souvislostí. Zvlášť sugestivně pak zachycuje závěrečný hrdinský boj parašutistů v kostele v Resslově ulici v Praze. (Bontonfilm)
(více)Recenze (394)
Spor o to, zda ATENTÁT měl být víc pojat dokumentárně nebo naopak hraně-umělecky, je tak trochu samoúčelný. Uvědomíme-li si, že film byl jako námět i jako scénář pojat a ještě v době natáčení vytvářen v době plné síly komunistické cenzury, vlády myšlenek o údajné reakčnosti, zradě a zbabělosti londýnské exilové vlády i Edvarda Beneše osobně a studujeme-li pozorně údaje o tvůrcích filmu (mj. o proslulé produkční skupině Bohumil Šmída-Ladislav Fikar), výsledný obraz, který takto vzniká, je působivější a značně odlišný od prvoplánových pocitů vzniklých ze zhlédnutí filmu. Nesporné gesto občanské odvahy v měřítcích této doby snad poprvé z blízka přiblížilo skutečnou tvář demokratického druhého odboje a tím spolukorigovalo stále převládající názor o rozhodném rezistentním druhooodbojovém příspěvku z východu a jeho podstatně méně závažném doplňku ze západu. Syrová, jakoby reportážní tvář snímku je pochopitelná i jako snaha nezkreslovat a vůle nepodléhat cenzuře tehdejší Hlavní správy tiskového dohledu víc, než bylo nezbytně nutné. Díky tomu i dnes tehdejší současnost filmu - tu dějovou i tu natáčecí a prvotně diváckou - můžeme plně prožívat a cítit jako také náš dnešek. A víc rozumět době, která je dnes již jen historickým faktem. ()
Na české poměry opravdu parádní počin, který překvapí odvážnou výpravou a velkou dávkou autenticity. Hodně nepatřičně na mě působila jen umělá angličtina, jinak i ten Himmler jako by si z brejliček vypadl... ()
Opět se potvrdil fakt, že nejlepší thrillery píše sám život. Navíc černobílá kamera působí opravdu autenticky, hudba byla rovněž skvěle vybrána (při každém tónu Beethovenovy Osudové mrazí v zádech) a proti hereckým výkonům se rovněž nedá říct ani popel (především Josef Vinklář coby Karel Čurda). Závěrečná přestřelka má v sobě tolik napětí a dynamiky, že jí leckterý Hollywoodský akčňák může závidět. 90%. ()
Po Anthropoidu v kině jsem usoudila, že si nutně musím zopakovat Atentát, který jsem naposledy viděla ve věku, kdy pro mě Heydrich byl "ten zlý Němec, kterého měli zastřelit", boj v kostele jsem si pamatovala jen jako fragmenty, kdy tu stál chlapík se zbraní na balkóně a tu se jiní chlapíci brodili v jakémsi sklepě vodou a celé to "pro ty hodné" skončilo špatně. Anthropoid ukazuje postavy, zejména postavy dvou hlavních atentátníků, víc zblízka přes jejich obyčejně lidskou stránku - milostná vzplanutí, stres při plánování jednotlivých kroků, Atentát nám zas dává nahlédnout do jejich přípravy v Anglii, ukáže vazby mezi všemi, kdo se nakonec sešli v kryptě, a věrohodně nám ve strohém neukecaném vyprávění naservíruje syrovou atmosféru Protektorátu. Obojí přístup má něco do sebe. Dokumentární strohost Atentátu je působivá, velmi silně vyznívá závěr - čtyři výstřely s postavami mimo záběr a pak už jenom Osudová, Anthropoid zas dává větší prostor hrdinům všedního dne, členům domácího odboje, rodině Moravcových, učiteli Zelenkovi-Hajskému, kaplanu Petřekovi a dalším, kteří vědomě svou pomocí parašutistům riskovali životy nejen svoje ale i svých rodin. O tom, kolik lidí zaplatilo za atentát na toho zlého Němce cenu nejvyšší, vypovídá pamětní deska u kostela Sv. Cyrila a Metoděje v Resslově ulici. Každý rodič, nebo aspoň rodič hrdý na to, že je Čech, by měl někdy při návštěvě Prahy (v případě Pražanů při víkendové vycházce městem) vzít dítko do krypty a ukázat mu dodnes zachované známky posledního boje parašutistů. Jednou vidět je působivější, než pětkrát slyšet. ()
Před několika lety jsem se vcelku intenzivně zajímal o dějiny, speciálně o období druhé světové války. Když jsem si procházel její milníky, tak mě zaujal především atentát na Heydricha (nejen proto, že to bylo vlastně poprvé, co se Češi nějak "oficiálně" vzepřeli protektorátu, ale taky proto, jaké to mělo následky) a tak jsem si sehnal knížku Atentát na Reinharda Heydricha od Miroslava Ivanova, kterou doporučuju všem, kteří se o toto období zajímají. Protože v té knížce je opravdu vše - od svědectví různých lidí, kteří popisovali, co zrovna dělali, když se to stalo a hlavně co se poté dělo, až po přípravy na atentát a smutný konec v kostele. Tento film mi právě tu knížku připomněl v tom, jak byl opravdu skvěle natočen s citlivostí pro detaily a hlavně s pány herci jako Brzobohatý či Vinklář. Plný počet dávám bez váhání, protože film je opravdu temný a nic nepřikresluje. ()
Poutavě odvyprávěný a především natočený příběh jedné z nejznámějších operací za druhé světové války. Vynikající černobílá kamera, špičkové herecké obsazení (Vinklář, Brzobohatý, Jelínek, Munzar, Mrkvička aj.) a především napínavý a realistický děj s drsným závěrem. Jiří Sequens nejspíš na svém tvůrčím vrcholu, opravdu mistrovské dílo, nejen na české poměry. Tehdy Češi uměli točit skutečně mimořádné filmy. ()
Ač můj vkus nikdy nebyl naladěn na novou vlnu a kinematografie 60. let, ať už česká nebo světová, mne v naprosté většině případů míjí, tak Atentát považuji za výborný film, který je výjimečný v kontextu Sequensovy tvůrčí dráhy a ve srovnání s některými předcházejími českými širokoúhlými filmy kvalitativně zcela nepochybně o několik kategorií výš. Zpracovává do filmové podoby příběh o tom, jak několik českých hrdinů za druhé světové války neslo svůj pomyslný kříž na Golgothu, aby zbavili československý národ kata Heydricha. Pravdou sice je, že tvůrci sami o sobě prohlašovali, že se snažili co nejvíce přiblížit skutečným událostem a dobové recenze skloňovaly věrnost realitě ve všech možných pádech, ale v žádném případě nelze uvažovat o tom, že by snímek byl do všech nejmenších detailů věrnou kopií toho, co se skutečně odehrálo. I pokud film zachycuje události tak významné jako Atentát, je nutné mít na paměti, že se filmový svět nerovná skutečnému a s výhradami přijít až v případě, kdy by režisér ve filmu postavil skutečnost na hlavu a zcela převrátil hodnoty činů, které opravdové osoby za svého života vykonaly. Navíc kdo může s přesnou jistotou určit, jaké materiály měli tvůrci během připravování filmu k dispozici. Ve výsledku Atentát ani neaspiruje na to, aby se stal věrnou kopií reality. K čemu by pak byly kompozice některých obrazů, jež připomínají spíše vizuální poetiku Františka Vláčila, než historický dokument prorežimního tvůrce. Neodvažuji se tvrdit, že jde o ty samé postupy u obou tvůrců - oproti Markétě Lazarové, kde je docela často důležitá akce zachycena rozostřeně na pozadí záběru, tak Sequens naopak zaostřuje na narativně důležité objekty a činnosti, čímž navozuje i více realistický dojem. U většiny scén režisér využil kompozici obrazu do hloubky, kdy je zabíráno větší množství postav od velkých detailů až po celky v jednom jediném záběru. Velmi často využívá pohybu panoramatického kamery k přenesení pozornosti diváka na jinou postavu, která se během záběru objeví v obraze, a ukončuje záběr velkým detailem na obličej postavy, kdy jsou na pozadí vidět další lidé, se nimiž byl hrdina ještě před několika vteřinami v interakci. Jaké bylo překvapení, když jsem zjistil při porovnání s filmem Ať žije republika, že Atentát má při o 30 minut kratší délce téměř třikrát méně záběrů, přesto působí obrazově velmi dynamicky. Kamera je totiž neustále v pohybu a neustále předává pozornost od jedné postavy k druhé. Představitelé hlavních rolí odvádějí skvělé výkony a není jim prakticky co vytknout. Samotná závěrečná sekvence, kdy již parašutisté čekají nevyhnutelný konec, je koncentrovanou ukázkou většiny užitých stylistických postupů ve filmu a ještě dlouho po závěrečných čtyřech výstřelech parafrázujících motiv z Beethovenovy Osudové symfonie mi v uších zněla slova: "Vzdejte se, nic se vám nestane!" ()
Bezkonkurenční věc. Pro mě osobně naprosto realisticky natočená, a to od začátku, od Beethovena, až do konce v kostele a kryptě pod ním... Čurdovo volání: "Kluci, vylezte, nic se vám nestane. Mně se taky nic nestalo!" mi v hlavě znělo dlouho. Zkrátka válečný film, který je nejlepší z českých, a směle se může měřit se zahraniční konkurencí. Kam se na Sequense hrabe Vávra - takovou atmosféru už nikdo neudělá. ()
Sequensova nejlepší filmová práce, přes dobu vzniku natočit film o západním odboji! Podařilo se zfilmovat slušnou a reálnou rekonstrukci hrdinské akce. Bylo skoro nemožné za totality natočit film o vojácích západního odboje. ()
Navzdory převážně pozitivním komentům zde mě nikdy tenhle film zase až tak super nepřišel a svůj názor neměním ani po opakovaném shlédnutí. Solidní průměr to je, ale nic víc. Scénu atentátu šlo jen těžko vyšperkovat nějakou akční složkou, protože takhle trochu divácky nudně se to opravdu odehrálo, Daleko zajímavější je druhá polovina snímku která postupně graduje do očekávaného a neradostného konce ve kterém je jasné, že to nemůže z hlavními hrdiny dopadnout dobře. Slušný řemeslo, ale až tak mě neuchvátilo.55% ()
Jedna z najlepších českých vojnových drám, ak nie najlepšia. Silná téma, ktorá ponúka takmer všetko. Priateľstvo, zradu, pomstu, nepriaznivý osud a okolnosti, ktoré sa vyvinuli tak, že skončili tak ako skončili. Matne si to pamätám z TV (to už muselo byť poriadne dávno), takže som rád, že vyšlo DVD a môžem si to pripomenúť. Záver je skvelý, trošku viac priestoru by som venoval postavám, pretože mená sa takmer nespomínajú. To, že Gabčíka hraje L.Mrkvička som zistil iba podľa úlohy v atentáte a jedinej krátkej vety v slovenčine:"Ja pôjdem tiež". Chýblo mi detailnejšie rozobratie situácie tesne po atentáte. Snaha Heydricha prenasledovať útočníkov, Gabčíkova prestrelka s ochrankárom Kleinom, útek na bicykloch... Rád by som sa dožil nanovo natočenej, podrobnejšej, ale hlavne rovnako kvalitnej rekonštrukcie príbehu. No neviem si predstaviť režiséra, ktorý by to zvládol. Myslím českých, o našich (akých vlastne?), škoda hovoriť. Jakubiskovi realita nevonia. V hlave mi ešte pár dní znela tá dookola opakovaná veta: "Vzdejte se, nic se vám nestane!". Vyznie to nechtiac aj srandovne, zvlášť keď vieme, že Lidice zrovnali so zemou. Takže, zásobníky u každého zostali prázdne, až na jeden náboj. Každý vie čo s ním. 80%. ()
Vzhladom k vseobecnej znalosti udalosti to mohlo byt trosku rychlejsie. A to je asi tak vsetko co sa tomu da vytknut. Cesi to v 60. rokoch neskutocne davali 9/10 ()
Smrt tyrana není zločinem. Tento film, byť má své historické chyby je asi nejlepším filmem o tomto činu, který provedli lidé, kteří se dají označit za hrdiny a jejíž smrt byla hrdinská. ()
Atentát je velice dobře, bezchybně a hlavně důstojně natočená pocta opravdovým hrdinům. Ke srovnání se vysloveně nabízí např. Valkýra a ta tomuto snímku nesahá ani po kotníky. Sequens byl bez pochyby naprostý profík, toto téma nepochybně zpracoval s velkým osobním nasazením, o to více je šokující, že se pak snížil k nejodpudivější normalizační prasárně majoru Zemanovi. Ale kvalita díla by asi měla být posuzována bez ohledu na autora a v tomto případě opravdu nelze jinak než uznat, že Atentát ani líp natočit nešel. ()
Tento film nás pouštěli ve škole. Film má především ukázat, že i Češi byli schopni za 2. světové války velkých činů a tohle je asi ten největší, ale i samotné zpracování je velmi dobré a napínavé. Závěr v kostele stojí opravdu za to a uvízl mi v paměti nejvíce. 80% ()
Nejlepší vykreslení nejúspěšnější a hrdinské vraždy tyrana nacistického konglomerátu zla.!!! "Vražda na tyranu není zločinem." ()
Sequens zamachroval a natočil perfektně zpracovaný snímek o našich para výsadcích z Anglie s cílem v protentokrátu zabít říšského protektora Heydricha. Kupodivu mu to vyšlo perfektně a z filmu nevyznívá žádná snaha snímek jakkoliv ideologicky prznit. Válečná klasika, nutno vidět. Je pravda že první polovina je horší, ale boje v kostele a kryptě (celé točené v ateliérech na Barrandově v kulisách interiéru kostela 1:1 byly na jedničku). Kluky taky neodvezla z Anglie Dakota, ale čtyřmotorový Halifax ae což.. Chápu, že za totáče sehnat britskej bombr bylo asi nemožné :-). Za zmínku stojí, že většina dnešních historiků se kloní k názoru Gabčíkovi Sten Gun nutně nemusel selhat. Do případné trasy střel mu však vjela tramvaj... Navíc většina útoků proti jedoucím vozidlům byla tehdá i dnes vedena jako první pomocí výbušniny a pak až střelbou z ručních zbraní.. Logicky, vůz je třeba nejprve zastavit a pak vybít osádku. Snad proto zbraň ve chvilce kdy byl meďour jen kousíček od něj bez výstřelu odhodil a nechal práci s likvidací kata našeho národa Kubišovi. ---- Vám hoši, se když se to podaří vždy zajdu poklonit každého 18.6. k okénku krypty chrámu Cyrila a Metoděje v Resslovce. Už jen to, že Vás 7 vázalo celý den přes 800 těžce ozbrojených vojáků a SS si zaslouží nesmírnou úctu. * * * * ()
Historicky věrné, filmařsky napínavé, ale stát se to nikdy nemělo. ()
snímek plný napětí a akce, symbolicky doplněn o beethovenovu osudovou... plejáda hvězdných hereckých jmen, s jejichž postavami a osudy se divák snadno a rychle ztotožní, v druhé polovině hutná gradace až do samotného konce... i přes pár historických nepřesností a vlažnější začátek velmi dobrá rekonstrukce atentátu i mnohých událostí kolem něj, neřkuli dost možná nejlepší film tohoto budovatelského a později normalizačního režiséra... 70% ()
Bezmála dokument, který si ovšem zachoval všechny znaky dobrého dramatu. Ani tak moc nevadí, že člověk velmi dobře ví dopředu, jak to musí dopadnout, stejně se nachává strhnout vyvolaným napětím. ()
Reklama