Režie:
Karel SmyczekKamera:
Jiří KolínHudba:
Zdeněk JohnHrají:
Yvetta Kornová, Jaromíra Mílová, Veronika Gajerová, Svatava Rádková, Irena Žáčková, Božena Blahušová, Dagmar Veselá, Miroslava Vydrová, Eva Vrbová (více)Obsahy(1)
Na dívčím internátu se odehrává citlivě vyprávěný příběh o prvních milostných nadějích i tvrdých zklamáních, o děvčatech něžných a neprůbojných, ale také o těch, která se vyznačuje bezohledností... Debutující režisér Karel Smyczek (někdejší dětská hvězda českého filmu) svým snímkem otevřel celou vlnu výpovědí o dospívající mládeži. Dodnes cenná je věrohodnost jednotlivých situací, herecké ztvárnění výrazně přispívá k celkovému zdaru. "Housata" jistě dosáhla vlastní osobitosti, ale přesto nezapřou vliv 60. let, zvláště v tragikomicky rozněžnělém líčení mladičkých hrdinek. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (51)
Jako holce se mi to líbilo. ()
Na Housatech jsme byli se školou několikrát. Byla to aspoň změna proti válečným filmům. Ale lepší než průměr ten film bohužel nebyl. ()
Příběhy ze života nějakejch učnic na interfernátu mě prostě nezajímaly. Bylo to pro mě dost nudný a celej film mi přišel naprosto o ničem a navíc bez konce. Tohle se Smyczkovi moc nepovedlo. Zajímavý na celym filmu je akorát to, že Yvetta Kornová kdysi dávno nevypadala jako chodící reklama na tvrdý drogy. ()
Tak špatné, až bych tomu uvěřila. ()
Tento typ filmů zrovna nemusím za každou cenu vidět,ale, když už se natáčel v městě, kde bydlím... Mládež tehdejší doby snad mohl zaujmout. Ještě přidám zajímavost z natáčení -Yvetta Kornová si způsobila úrazem tržnou ránu ve vlasaté části hlavy a byla ošetřena v místní nemocnici, kde dostala pár stehů. Byla statečná a natáčení nemuselo být přerušeno. ()
Až drasticky dobově reálné, v tom nejlepším slova smyslu, milé s nádherným moravským dialektem. Soudružko a kdy vlastně bude ten komunismus...tož, dcérky, to záleží také na Vás" "Vojáčku, já su tady...nemáš odznáček?. Zajímavé obsazení. ()
Obyčejný příběh dospívajících holek je podán na 70. léta neobyčejně - zajímavě působí lyricky laděné scény (rozhovor školních bačkor). ()
Tohle asi řekne něco hlavně jen pamětníkům, nebo spíš pamětnicím. Za zmínku nicméně stojí mimořádný půvab a nadání mladé Y. Kornové. Je bolestné, když si člověk vybaví její následné životní pády, ale jsem rád, že to nakonec víceméně ustála a dnes má, přes všechny šrámy, fungující vztah a tři zdravé děti. ()
"Pane doktore, já mám takovou delikatesní záležitost. " 🤣🙈🙉🙊 ()
Příjemný film pro mě z neobvyklého prostředí. Na intru jsem nebydlela a v textilce jsem se nikdy neocitla. Smyczkovi se ale podařilo velmi věrně vystihnout atmoséru takového života i se všemi problémy, klady i zápory, které to přináší. Jak je někde moc holek, tak to vždycky zavání průšvihem. Kladem filmu je přítomnost Yvetty Kornové a i dalších mladých hereček. ()
Přadlena Jaromíra Mílová byla skvělá, jinak to stálo za starou socialistickou bačkoru. ()
Smyczekov debut vo mne vzbudil pocit akoby to reziroval sam Forman, i ked Housata su k svojim hrdinkam o dost laskavejsie. skutocne prostredie a dobre vykony mladych bab dost pridavaju na doverihodnosti, skoda ze dejovo to je prazdnejsie a koniec vyprcha do stratena... ()
moja zaujímavosť: Film získal Hlavnú cenu na festivale českých filmov v Košiciach v roku 1980. (dyfur) Premiéru mal film na Filmovom festivale mladých v Trutnově. Film Housata sa považuje za filmový debut Karla Smyczeka. (Predtým natočené filmy boli tkz. "študentské".) -neuznaná zaujímavosť ()
6/10 ()
Film jsem dokoukal snad jen proto, abych mohl hodnotit, jinak se jedná o průměrnou nudu. Zaujala mě v podstatě jen neoholená podpaží mladých slečen a to, jací se jim líbili staří muži. ()
Další film z ranku příběhů dospívajících holek, který tu tvořil určitý subžánr, jelikož Housatům jsou dost podobné pozdější filmy jako Pásla kone na betoně nebo Džusový román. Problém je, že v nich vše stojí na stejných prvcích (možné těhotenství/nenaplněné lásky/tehdy populární hudba/kruhové vedení (vše končí kde začalo)/nešťastná zůstane nešťastnou/mezigenerační nepochopení...), takže už mi Housata místy splývala s oběma výše zmíněnými filmy, že jsem až čekal, kdy tam bude hrát Okno mé lásky. To tehdy ještě nevzniklo, ale zjistil jsem to až teď. Když tyto tři filmy budu řadit, tak Housata bych řadil doprostřed. Pásla kone na betoně mi přijde nejpropojenější a nejpropracovanější, Džusový román zase námětem zajímavý, ale příliš okázalý, zatímco Housata mají dobře zpracované pozadí (tedy to mezigenerační nepochopení) a zajímavě načrtnuté postavy, ale k ničemu zásadnějšímu nevygradují. Co mi vadí obzvlášť je odsunutí Šárky na druhou, třetí kolej, jelikož mi ze všech postav přišla nejzajímavější, s největší nadějí do života a odlišnými osobními prioritami oproti ostatním postavám. Jelikož ale nezapadala do těch vztahových propletenců, tak se její touha po rodině a vlastní posteli ztratila, resp. rychle vyřešila, přitom jsem pořád čekal, že se k ní film ještě vrátí, ale ono nic... Silné 3* ()
Podobne filmy o zacich strednich skol a ucilist mam rad. Starosti divek z krnovskeho internatu me ale moc nezaujaly a postupem casu i zacaly trochu nudit. Nevyrazny debut rezisera Karla Smyczka. ()
Tady je jasný příklad toho, ze Y.K. jako herečka nestála za nic. Ostatní také za starou belu, zrovna tak, jako celý příběh. Byla to hodně špatná hra na život. ()
Dobová podoba tvorby na téma učňovství a věku dospívání. SIlná nastupující generace hereček v příhodném věku, kvalitní nástup Smyczkovy tvorby. ()
Na svou dobu asi nejpravdě-podobnější snimek o mláďatech...😍Uprostřed města dlouhá řeka teče, sedm mostů ji spíná, po nábřeží chodí tisíc krásných dívek a každá je jiná. Od srdce k srdci jdeš zahřát si ruce v paprscích lásky veliké a hřejné, po nábřeží chodí tisíc krásných dívek a všecky jsou stejné. ()
Reklama