![všechny plakáty](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w140/files/images/film/posters/000/412/412725_69f8fe.jpg)
Režie:
Radim ŠpačekScénář:
Radim ŠpačekKamera:
David ČálekHudba:
Martin VrzalHrají:
Zdeněk Čížek, Martin Dohnal, Zuzana Stivínová, John Bok, Eva Šlossárová, Jakub Čermák, Štěpán Žežula, Tomáš LiškaObsahy(1)
Český filmový experiment, který by se dal označit jako nejmenší film v dějinách české novodobé filmové distribuce. Film byl natočen za velmi nízký rozpočet, má nejkratší délku a sám autor doporučuje po jeho zhlédnutí navštívit psychiatra. (oficiální text distributora)
Recenze (14)
Vůbec nevím, jak tento film popsat. Vizuálně je rozhodně velmi působivý, je tam spousta hezkých záběrů, kompozic a zajímavých efektů. Film vypadá moc dobře. Hudba taky nebyla špatná. Děj (pokud tam vůbec nějaký je) jsem ale vůbec nepochopil. Mám dojem, že jedna část se odehrává ve snech a druhá ve skutečnosti, ale je těžké přijít na to, která je která. Herecké výkony nebyly skvělé, ale špatné taky ne. 5/10 ()
Český lev udělen zřejmě omylem, protože jinak toto ocenění spadá čistě do kolonky restitučních taškařic. Po debaklu se zničením kariéry Zdeňka Tyce byl sice rok klid, ale Radim Špaček měl po tomto cejchu na úvod kariéry taky na dekádu stopku. Jakožto nadějný famák byl sice až naivně roztomilý ve své snaze něco zásadního říci a sdělit světu, ale když to srovnám s tím, co FAMU produkuje dnes, devádesátková tvorba měla ještě alespoň snahu o ten experiment. Práce s filtry nápaditá, hrátky s pohyby (nejen) očí taky, DVD by to chtělo určitě. ()
Plyšový lev 1998 ()
Jeden z nejzajímavějších experimentálních filmů, které jsem dosud viděl (a to je nevyhledávám). Hlavní ženská role byla obsazená velmi dobře (ostatně i ta mužská, ale víc si mě získala ta slečna) a pobavila mě další, tentokrát hodně improvizovaná kreace postavy psychologa a mého bývalého učitele Martina Dohnala (v Rivers of Babylon se předvedl rozhodně lépe). Plyšový lev je krajně nezasloužený - přestože jde o nejméně mainstreamový film roku 1998, nejhorší není ani omylem. ()
Spolu s Žiletkami jeden z ojedinělých pokusů o autorský film novodobé české kinematografie. Z produkce devadesátých let považuji tento film za jeden z pokusů o cestu jinam, experiment. Bohužel české prostředí zřejmě nebylo a stále není těmto směrům nakloněné, z čehož plynuly ona špatná ocenění, což pro mě vypovídá o bezzubosti a aroganci České filmové a televizní akademie. Filmu samotnému je možné samozřejmě některé věci vytknout, například pro někoho až přílišnou chaotičnost symbolických rovin, s tímto já ale problém nemám. V rámci celkového vyznění a vůbec vzhledem k filmu jako takovému a jeho postavení v české kinematografii devadesátých let mne mrzí každé hodnocení nižší než *** . Pro mne osobně určitě za čtyři hvězdičky. 8/10 ()
Já tomu Špačkovi docela rozumím. Sám bych někdy chtěl natočit experimentální šílenost, kde hrozně divní lidé dělají hrozně divný věci, ale já bych to podal jako hodně ujetou komedii, tady až na pár momentů (za ty jsem rád) to je míněné snad celé vážně. Což je obrovská škoda, díky tomu je ten film strašně nudný. Některé části jsou tu navíc strašně zbytečně utahané, včetně samotného finále. Kdyby to bylo něco na styl Filmu Petra, který je vlastně podán schválně jako komedie. Tohle působí hrozně vážně a přitom to je blábol o tom, jak se magor do sestřičky na jeho oddělení zamiloval. 2* ()
hmm.. ()
Je to náročné. Je to falešné. Je to snobské. A místy je to neskutečně zábavné. ()
23. 09. 2014 (239.); psychiatra nenavštívím, ale dílo již vidět nemusím ()
4/10 - Postmoderna jak má být! Devadesátá léta minulého století v plné kráse! Není to až zase taková nuda, v těch sedmdesáti minutách se dá najít i pár dobrých momentů. Vůbec nechápu, proč film získal Plyšového lva. Tenhle film je nezařaditelný a nenominovatelný. Plyšového lva nechte Kameňákům a Českého lva Svěrákům. Rychlé pohyby očí jsou prostě úlet. ()
Je to divný, jak dlouho to už je, co s timhle veledílem přijel Radim do Brodu na prezentaci a Hurikáni (pač Emems nemohli) doprovodili tenhle fakt divnej celuloid hudebním post doprovodem. Člověk stárne a nutno říct, že tenhle snímek taky. Absolutně netuším, o čem ten experiment byl, ale mám za to, že měl bejt o ničem. A proč ne, v roce 98 byly pseudointelektuálů plný zahrádky, knajpy a stráně. ()
Kritikou neprávem zatracený a funkcionáři "oplyšovaný" (první Stankovičovou cenou pro užší okruh milovníků filmu resuscitovaný) experimentální snímek, který i po letech dovede zaujmout svoji vizuální nápaditostí a vyzrálostí. ()
Občas probleskl zajímavý vizuální moment, ovšem nic nemohlo zastínit naprostou přetaženost úplně všeho ostatního. Špatné herecké výkony byly nejhorší zrovna v těch chvílích, kdy měly být nejupřímnější a jakmile jsem si myslela, že už nemůže přijít větší klišé, vpadnul na scénu vyprázdněný motiv strhávaného domu (za nepřítomnosti zvuku a v postupně červenajícím vzhledu...). Proti surreálně-experimentálně-psychologickým mozaikám nic nemám, ale v tomto případě byl film seskládán z přehršle scén, o kterých si tvůrci prostě řekli: "A proč ne?" ()
Hovadina bez jakéhokoliv ladu a skladu... ()
Reklama