Režie:
Karel SteklýScénář:
Karel SteklýKamera:
Jan RothHudba:
Jan SeidelHrají:
Rudolf Hrušínský, Svatopluk Beneš, Miloš Nedbal, Jaroslav Marvan, Fanda Mrázek, Jaroslav Vojta, Alois Dvorský, Jana Kovaříková, František Černý (více)Obsahy(1)
„Poslušně hlásím, že jsem opět zde!“ – tak se vám znovu představí Josef Švejk. Setkáte se s ním při cestě na frontu i přímo v bojové linii. Můžete sledovat slavné Švejkovy vlakové příhody na jeho cestě k marškumpanii do Českých Budějovic, putimskou anabázi a jeho odjezd na frontu. Nechybí Švejk jako falešný ruský zajatec, ani scéna, v níž je poručík Dub přistižen ve veřejném domě… Rok po velkém úspěchu Dobrého vojáka Švejka natočil režisér Karel Steklý další příhody tohoto hrdiny. Ze slavného románu Jaroslava Haška opět vybral nejcharakterističtější historky. Vedle vynikajícího Rudolfa Hrušínského v titulní roli se vám i tentokrát představí řada výborných českých herců – Svatopluk Beneš, Miloš Nedbal, Jaroslav Marvan, Jaroslav Vojta, Fanda Mrázek a František Filipovský. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (350)
Nikdy bych nevěřila, že se film může vyrovnat knize. Švejk je oblíbená knížka a patrně, že jsou ve filmu použity celé věty z ní, je pro mě snímek přitažlivý. Při opakování se ráda znovu podívám. Hrušínský je jako Švejk moc dobrý. Všechny postavy jsou výborné což je zásluhou Karla Steklého. Já osobně mám nejraději Kopeckého Katze. V druhém díle je skvělý Filipovský jako Dub, hlavně scéna pití močůvky nebo v bordelu, to nemá chybu. ()
Podle všech známek, jde o rafinovaného ruského špiona, který ovládaje dokonale český jazyk, chtěl se pokusit... Chtěl se pokusit. Vo co von se to vlastně chtěl pokusit? Tohle je neskutečná klasika a scény s mistrem Marvanem na četnické stanici, patří k tomu nejlepšímu, co naše komedie nabízí. Závodčí, daj mu ještě čaj s rumem. A mně taky. Víc rumu! ()
Jednička je špička všetkých vrcholov v tomto žánri, dvojka trocha zaostáva, napriek tomu je tu veľmi veľa pamätných výrokov: "Víte co to je, když se o někom řekne, že je degenerovaný? U nás v ulici bydlel jeden degenerovanej. Jeho otec byl polskej šlechtic a matka porodní bába. On zametal ulice a nechal si říkat pane hrabě.", ale hlavne záverečná scéna pri bombardovaní s najhumanistickejším posolstvom asi ktoréhokoľvek vojnového diela: "Co blázníte, vždyť jsou tady lidi!" ()
Poslušne hlásim, že som zástancom rovnakého stanoviska, ako v prípade predchádzajúceho diela. Príbehy s "vojakom" Švejkom sú každopádne príjemné a svieže, ja však ako necieľová skupina nevidím dôvod, prihrievať na hodnotiacej polievočke. A ten štylizovaný akcent mi nesedí. Najmä ak nám spolu so zbesilými prvkami pantomímy tvorcovia servírujú "nasilu-humor" a ja na to nestíham adekvátne reagovať. I tak chápem (vďaka tej príjemnej atmosfére) päťhviezdičkové publikum. Moji favoriti z roku 1957 sú však inde. ()
Česká klasika na kterou se vždy rád podívám kolem Vánočních svátků společně s otcem. Náš český humor je opravdu ve světě ojedinělý. Povaha Švejka vystihuje povahu našeho národa. Věci nadlehčovat a neuznávat autority. I v dějinách my češi nemáme v povaze válčit nebo být konfliktní národ. I takhle co cestuji po Evropě tak vidím, že nás čechy mají ostatní státy rádi a berou nás. Rum, Kontušovka, Čert, Jeřabinka, Ořechovka a Vanilková... ()
Galerie (17)
Photo © Československý státní film
![Poslušně hlásím - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/165/495/165495009_e39a8e.jpg)
Zajímavosti (18)
- Na začátku filmu jsou ve vlakovém kupé dvě sedačky se stejným číslem 33. Na jedné sedí generálmajor von Schwarzburg (Miloš Nedbal), na druhou si ze sedačky 34 přesedne Švejk (Rudolf Hrušínský). Nadporučík Lukáš (Svatopluk Beneš) sedící naproti pak má nelogicky číslo sedačky 235, ačkoliv číslice ve vlaku na sebe běžně navazují. (velkyvezir)
- Herci Svatopluku Benešovi se po tomto filmu na sedm let uzavřely brány barrandovského studia, protože si za roli nadporučíka Lukáše prosadil odpovídající honorář. (raininface)
- Převlečení se do nepřátelské (ruské) uniformy bylo pravděpodobně tou nejhorší věcí, kterou Švejk (Rudolf Hrušínský) kdy udělal. Takové jednání bylo považováno za těžký válečný zločin už za První světové války (dle Haagských úmluv). Pokud by byl takto zajat Rusy, byl by pravděpodobně bez soudu popraven. (vojtaruzek)
Reklama