Režie:
Otakar FukaScénář:
Petr SchulhoffKamera:
Andrej BarlaHudba:
Petr HapkaHrají:
Jan Kanyza, Julie Jurištová, Radovan Lukavský, Stanislava Bartošová, Vlastimil Zavřel, Bronislav Poloczek, Bára Štěpánová, Jiří Datel Novotný (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Tragickým hrdinou příběhu je mladý biolog dr. Petr Gabriel, čestný, pracovitý a slušný vědec, který obětoval veškerý svůj čas výzkumu léku proti infekční žloutence. Cestou na svou chatu se seznámí s pohlednou stopařkou Olgou, ale společně strávený večer zcela nečekaně končí tragicky. Když se totiž podnapilý Petr vrací na chatu poté, co svou novou milenku vezl do Kladna, srazí autem malého chlapce. Odváží ho do nemocnice, ale když zjistí, že chlapec cestou zemřel, zpanikaří a s vidinou ztráty práce, kariéry i dosavadního života ukryje tělo v malé jeskyni. Vzápětí vše ještě zhorší, když se pokusí svalit vinu na dvojici nevinných mladíků, kteří se v době tragické nehody vloupali do jeho chaty. Zpočátku vypadá jeho verze událostí nejen pravděpodobná, ale také podložená řadou důkazů i svědectví. Nejen Olga však záhy pochopí, že chlapce zabil on, i když neúmyslně. Také vyšetřovatel major Válek z pražské kriminálky má pochybnosti a dr. Petr Gabriel začíná chybovat. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (72)
Nadprůměrný psychologický film, kterému k vysokému stupni hodnověrnosti pomáhají i důvěrně známé reálie osmdesátých let. Kdo by chtěl ve filmu hledat kriminální příběh, bude asi zklamán jeho čitelností a jasným vývojem, ale není tomu tak v devadesáti procentech všech kriminálních případů? Veškerá pozornost je pak nasměřována k vnitřnímu vývoji hlavní postavy, která se zmítá ve víru nejrůznějších pocitů viny, povinnosti a strachu, a u které nám rozhodně není jasné, zda v nich utone či nikoliv. ()
Ono není tak těžké si domyslet jak to asi celý dopadne , přesto ten film má v sobě určitou dávku nápětí až do konce. Nejspíš to bude tím, jak říká kolega sud, že spíš než kriminálka, hraje film na psychologickou strunu hlavní představitele, kterého velmi dobře ztvárnil Jan Kanyza. Pan Lukavský hrál sice menší roli, ale taky se mě velmi líbil. S tou písničkou to mám stejný jako kolega dobytek a s filmem vlastně taky. ()
Nezajímavě vyhlížející film, snad proto, že smrdí typickou béčkovostí kriminálek své doby. Ale vůbec není špatný, naopak. A hlavně to není "kriminálka" (leda že bychom lpěli na etymologii). Jeho námět (viník tragické nehody se snaží zakrýt svou vinu) je silný a velmi přesvědčivě provedený, včetně osobního pozadí hlavní postavy. Psychologická soustředěnost na vzniklý problém je vynikající. Konstrukce filmu je trojúhelníková, ana sestává ze stran: hrdinovy osobní kvality a možnosti, obludná tragičnost a neomluvitelnost jeho viny, blbá náhoda, jíž k tomu došlo. Následná panická spirála bezohlednosti při snaze o dokonalé zametení stop - dobrý. Cudná milostná scéna - dobrý. Název - dobrý. Kanyza - dobrý. Lapidární závěr - dobrý. ()
Odloučený biolog nejdřív sbalí na hlas Clooneyho stopařku a na chatě do ní vypustí nektar lásky. Pak v šeru a s alkoholem v krvi přejede poloslepé dítě, mrtvé tělo schová a aby toho nebylo málo, ještě načapá hlasy Františka a Homera, jak mu bílí chatu. No řekněme si na rovinu, že kdyby v rámci autostop-seznamky udržel libido na uzdě a pod vycpanou hlavou srnce si na chatě pomohl od tenze svižnou pravačkou, všechno by bylo v pořádku.. Lehce psychologická krimi o tom, jak trpaslík Kanyza přes noc vyrostl a jak některá svědomí odmítají hryzat a jen tak výhrůžně cvakají zuby. Bylo jasné, že nějaká chyba v komplikovaném krycím plánu přijde a vyšetřovatel Lukavský si ji vychutnal po columbovsku.. P.S.: Nevím, jaká za to byla trestní sazba, ale já bych ho nechal v cele nepřetržitě poslouchat tu Hapkovu italskou odrhovačku. Pár dnů by bylo jako doživotí.. ()
Československý psychologický kriminální film, v němž nešťastnou náhodou vedoucí výzkumného oddělení P. Gabriel srazí autem desetiletého chlapce. Pachatel, jehož ztvárnil J. Kanyza, nedokáže unést vlastní vinu, ukryje tedy nebohou oběť v lese, pokouší se zahladit stopy a své provinění se snaží hodit na dvojici trampů, které přistihl, když se mu vloupali do chaty. Nepříjemnou komplikaci pro Gabriela představuje stopařka Olga (J. Jurištová), která inkriminovanou noc strávila s Kanyzou a postřehla nepatrný detail, díky němuž pochopila, že pachatelem je právě její milenec. Snímek je vyprávěn způsobem, kdy je pachatel ponechám svým výčitkám a zoufalství a práce kriminalistů je skryta v pozadí, navenek vychází pouze výsledky pátrání, jež jsou konfrontovány s pachatelem. Rameno spravedlnosti zde představuje pouze major Válek v podání R. Lukavského, jenž svým navenek milým jednáním s Gabrielem uměle potlačuje podezření a snižuje tak jeho neklid, ovšem pouze do té doby, než ho psychologicky dotlačí k tomu, aby se sám usvědčil. Právě díky upozaděné práci kriminalistů, má tak film silný psychologický charakter a ukazuje vnitřní myšlenkové pochody pachatele. Ve vedlejších rolích se objevili V. Zavřel a T. Juřička v rolích trampů, S. Bartošová jako Gabrielova bývalá žena. Snímek s patřičným napětím podle scénáře všestranného P. Schulhoffa natočil O. Fuka a zabývá se psychologií pachatele trestného činu, který se marně snaží zmást kriminalisty, s ohledem na obsazení mého oblíbeného J. Kanyzy a zajímavý a poutavý příběh hodnotí nadprůměrně. ()
Galerie (32)
Zajímavosti (2)
- Autor scenára Petr Schulhoff chcel film aj režírovať, ale kvôli veľkým bolestiam a postupujúcou rakovinou, ktorou trpel to nebolo možné. (Raccoon.city)
- Italský text písně, která ve filmu opakovaně zazní, napsala Zora Ulla Keslerová, někdejší manželka Petra Hapky. Ten píseň složil a poté i nazpíval. (HonzaBez)
Reklama